ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 р. 	Справа № 520/17385/2020	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 р. (ухвалене суддею Рубан В.В.) по справі № 520/18305/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                            
                                                            ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по застосуванню в розрахунку наукової пенсії за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 року ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати за 2007 рік; визнати протиправними та скасувати розпорядження № 169576 від 06.07.2020 р. та протокол від 06.07.2020 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про перерахунок наукової пенсії за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 р. ОСОБА_1 зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 р. в сумі 97792,28 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по застосуванню в розрахунку наукової пенсії за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 р. ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати за 2007 рік; визнано протиправними та скасовано розпорядження № 169576 від 06.07.2020 р. та протокол від 06.07.2020 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про перерахунок наукової пенсії за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 р. ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести повторний перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), за три роки, що передують призначенню пенсії - 2009-2011 роки; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні  позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Кодексу адміністративного судочинства України   та на не відповідність висновків суду обставинам справи. 
Позивач подав до суду апеляційної інстанції   письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив   апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.03.2018 р. по справі № 645/1907/17 зобов`язано Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком як науковому працівнику згідно Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність”, починаючи з 03.07.2012 р.
Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.02.2019 р. № 2554/470201, управлінням проведено перерахунок пенсії позивача за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 р.,  визначено суму доплати в розмірі 111703,20 грн. станом на листопад 2018 року, з подальшою виплатою в порядку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649.
Вказаний перерахунок, здійснений на підставі розпорядження № 169576 від 17.10.2018 р.
Сума доплати нарахована в розмірі 111703,20 грн. із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення за минулий рік - 2001.20 грн. (за повний 2011 рік).
Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.09.2020 р. № 12878/Б-2000-20 позивачу за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 р. як науковому працівнику, проведено перерахунок пенсії та нараховано суму 13910,92 грн. (перерахунок проведено із середньомісячного заробітку 1351,12 грн.)
Вказаний перерахунок, здійснено на підставі розпорядження № 169576 від 06.07.2020 р. та протоколу від 06.07.2020 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
У серпні 2020 року позивач отримав доплату до пенсії в розмірі 13910.92 грн.
Позивач вважає, що при переведенні його на наукову пенсію у липні 2012 році та проведенні розрахунку наукової пенсії відповідаче повинен застосовувати показник Зс (середньої заробітної плати) в розмірі 2001,20 грн. а не  в розмірі 1351,12 грн., у зв`язку з чим він звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції Україні, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).
Частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Тобто, у спірних правовідносинах має місце саме призначення пенсії за іншим законом, а тому позивачу має враховуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії. При обрахунку позивачу пенсії за віком відповідно до вимог статті 40 Закону №1058-ІV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати працівників в Україні за три календарні роки, що передують року звернення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії за віком як науковому працівнику згідно Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність” із застосуванням показника середньої заробітної по Україні за 2009-2011 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-IV.
Аналогічна правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 р. у справі № 465/5246/17, від 23.10.2018 р. у справі № 334/2653/17, від 13.12.2018 р. у справі № 185/860/17, від 06.02.2019 р. у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі № 876/5312/17.
Щодо посилань відповідача на постанови Верховного Суду від 23.10.2018 р. у справі 334/2653/17 та від 13.12.2018 р. у справі 185/860/17, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
У вказаних справах спірні правовідносини скалися з питань про переведення на інший вид пенсії за віком в рамках одного закону (переведення з пенсії на пільгових умовах на пенсію на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), в такому випадку, як і пояснює Верховний Суд, підлягає застосуванню п. 2 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте відповідач не звернув уваги на те, що при переведенні особи на пенсію на інших підставах за іншим законом ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не застосовується та при проведенні розрахунку нової пенсії застосовується показник середнього заробітку для обчислення пенсії за три роки, що передують призначенню нової пенсії.
В аналогічній справі Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 р. у справі № 876/5312/17 зробила наступні висновки:
«З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч.  ст. 45 Закону № 1058-ІУ установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІУ. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком)».
Судовим розглядом встановлено що відповідач виконуючи рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.03.2018 р. по справі № 645/1907/17,  у 2018 році нарахував суму доплати в розмірі 111703,20 грн. із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення за минулий рік – 2001,20 грн. (за повний 2011 рік), а пізніше в 2020 році управління перерахувало суму доплати в розмірі 13910,92 грн. (перерахунок проведено із середньомісячного заробітку 1351,12 грн.). 
Тобто, відповідачем здійснено повторний перерахунок пенсії на підставі одного рішення, у результаті чого розмір пенсії суттєво  зменшився, що також підтверджує протиправність дій відповідача.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по застосуванню в розрахунку наукової пенсії за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 р. ОСОБА_1 , показника середньої заробітної плати за 2007 рік та визнання протиправними та скасувати розпорядження № 169576 від 06.07.2020 р. та протокол від 06.07.2020 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про перерахунок наукової пенсії за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 р. ОСОБА_1 , а також з обраним способом захисту прав позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести повторний перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 03.07.2012 р. по 30.09.2017 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), за три роки, що передують призначенню пенсії - 2009-2011 роки.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням. 
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 322, 325,  326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -           
                    
                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2021 р. по справі №   520/17385/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін