Ухвала
 
09 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 755/9057/20
провадження № 61-14881ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Дениса Борисовича на постанову Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року в справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2020 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі - ТДВ «Експрес Страхування») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 341 657,25 грн на відшкодування майнової шкоди.
 
Позов мотивовано тим, що 22 червня 2019 року між ОСОБА_2 і ТДВ «Експрес Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 209.19.2469854, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком дії з 23 червня 2019 року по 22 червня 2020 року. 03 липня 2019 року о 12 год. 23 хв. по вулиці Залізничне шосе, 61 в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій, керуючи автомобілем «Мазда 3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мазда 3» на 03 липня 2019 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (далі - ПрАТ «АСКА») на підставі полісу № АО/0521474 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ «АСКА» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн. Згідно із звітом від 18 липня 2019 № 963, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтолізинг», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 819 292,38 грн. ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 441 657,25 грн, у зв`язку з чим розмір шкоди завданої ТДВ «Експрес Страхування», з урахуванням лімітів відповідальності страховика ПрАТ «АСКА», становить 341 657,25 грн.
 
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» 341 657,25 грн на відшкодування здійсненої страхової виплати, та судовий збір в розмірі 5 124,86 грн, а всього - 346 782,11 грн. В іншій частині позову відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д. Б. задоволено частково. Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2020 року змінено в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» страхової виплати, стягнуто суму страхового відшкодування в розмірі 334 418,75 грн. В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.
 
03 вересня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д. Б. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) -  2 270 грн.
 
Ціна позову в цій справі становить 341 657,25 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 250 = 567 500 грн). Тобто справа № 755/9057/20 не підлягає касаційному перегляду в силу вимог закону.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.
 
Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи      від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня  1997 року). 
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Зазначення апеляційним судом в оскаржуваній постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову в цій справі та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д. Б. про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Дениса Борисовича на постанову Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року в справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко