ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/15074/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження  
апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року 
у справі №160/15074/20 
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Марафон"  
до  Дніпровської митниці Держмитслужби     
про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови,- 

ВСТАНОВИВ:

 16   листопада 2020 р.   Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Марафон" звернулось до суду з адміністративним позовом до   Дніпровської митниці Держмитслужби   в якому просило: 
- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості № UA110130/2020/000118/1 від 16.10.2020 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови Дніпровської митниці Держмитслужби в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110130/2020/00305 від 16.10.2020 року.
Позовні вимоги обумовлені тим, що до митного органу   надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Позивач вважає, що відповідач всупереч вимог чинного законодавства, витребовує у позивача додаткові документи, а не здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, хоча мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості. 
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 р. у справі № 160/15074/20 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Марафон"  до  Дніпровської митниці Держмитслужби      про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови - задоволено. 
Судом встановлено, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту позивачем з метою розмитнення ввезеного товару подано до митного органу декларацію та необхідний пакет товаросупровідних документів. Митний орган дослідивши надані документи, дійшов висновку про наявність розбіжностей та прийняв картку відмови у митному оформленні та рішення про коригування митної вартості товару, яка визначена відповідачем за резервним методом.       Дослідивши надані сторонами документи, суд дійшов висновку, що надані документи повністю підтверджують заявлену вартість товару визначену за ціною договору. В свою чергу відповідачем не доведено обґрунтованості прийняття рішення.
Не погодившись з рішенням суду, Дніпровською митницею Держмитслужби  подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 р. у справі № 160/15074/20, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не надав належної оцінки тому факту, що документи, які надані до митного оформлення товару (зазначені у ч.2 ст.53 Кодексу) містять розбіжності. Скаржник зауважує, що відповідно до норм ст. 53 МК України та п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України чітко визначено перелік документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, в тому числі і додаткові документи, які митниця ДФС може витребувати, а декларант зобов`язаний ці документи надати, що і було зроблено під час здійснення митного контролю та митного оформлення, а тому витребуючи додаткові документи митниця діяла відповідно до своєї компетенції. Стверджує, що під час митного оформлення імпортованого товару, позивач так і не спростував (належними документами) зазначені митницею в повідомленні декларанту розбіжності, у зв`язку із чим, а також з урахуванням усіх фактичних обставин справи та норм законодавства, яке регулює питання визначення митної вартості товарів, підстав для розмитнення  товару за  заявленою вартістю, у митного органу не було. Зазначене не враховано судом  першої інстанції, тому на думку заявника апеляційної скарги є підстави для  її задоволення.
З урахуванням неявки у судове засідання представників сторін, суд апеляційної інстанції, керуючись ст.311 КАС України, здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.
           Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав   для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 26.08.2015 між компанією-нерезидентом Jindal Poly Films Ltd. (продавець) та ТОВ «ТД «Марафон» (покупець) укладено контракт № 15/268, згідно розділу першого якого продавець продає, а покупець купує БОПП та БОПЕТ плівку (далі - товар) країни походження - Індія, партіями, постачання яких узгоджується та підписується у специфікаціях, що є невід`ємними частинами контракту.
На виконання вказаного контракту, специфікацією № 30 від 02.09.2020 сторони погодили поставку товару плівки ВОРЕТ J-201:
- товщиною 30 мік. шириною 960 мм у кількості 8 000 кг загальною вартістю 11 440 дол. США;
- товщиною 30 мік. шириною 1 040 мм у кількості 12 500 кг загальною вартістю 17 875 дол. США;
- товщиною 19 мік. шириною 1 040 мм у кількості 2 500 кг загальною вартістю 3 575 дол. США
На виконання умов укладеного договору, 03.09.2020 та 02.10.2020 ТОВ «ТД «Марафон»   здійснено перерахування грошових коштів на рахунок продавця у сумі, відповідно 13 521 дол. США та 24 064,93 дол. США, що підтверджено повідомленнями міжнародної міжбанківської системи передачі інформації та здійснення платежів SWIFT.
Товар, визначений специфікацією № 30 від 02.09.2020 до контракту № 15/268 від 26.08.2020 року застраховано компанією NATURAL INSURANCE СОМРАNY LTD., що підтверджено страховим полісом № 340100/2132773 від 10.09.2020 та транспортовано до порту Одесса, що підтверджено коносаментом № ООLU647333920 від 18.09.2020 та СМR від 12.10.2020 року №908399.
13.10.2020 року ТОВ «ТД «Марафон» сформовано та направлено засобами електронного зв`язку до Дніпровської митниці ДПС митну декларацію щодо оформлення вищезазначеного товару, яка того ж дня   прийнята митним органом з присвоєнням їй номеру №UА 110130/2020/029381.
ТОВ «ТД «Марафон» у митній декларації № UА 110130/2020/029381від 13.10.2020   заявлено митну вартість товару у розмірі 30 642,93 дол. США (гр. 22 декларації).
На підтвердження вказаної вартості товару, ТОВ «ТД «Марафон» надані наступні документи: Сертифікат від 06.09.2020; Комерційний інвойс № 2132773 від 10.09.2020 з перекладом; Коносамент № ООLU2647333920 від 18.09.2020; СМR №908399 від 12.10.2020; Платіжні доручення SWIFT від 03.09.2020 та від 02.10.2020; Страховий поліс № 340100/2132773 від 10.09.2020; Специфікацію № 30 від 02.09.2020; Контракт № 15/268 від 26.08.2015 з додатками; Митні декларації попередніх оформлень № UА 110130/2020/009878 від 01.04.2020, № UА 110130/2020/021788 від 07.08.2020.
Митним органом 13.10.2020   сформовано та направлено на адресу підприємства повідомлення, у якому митний орган зазначив, що у зв`язку із спрацюванням АСАУР форми контролю 105-2, 106-2, на виконання ч. 1 ст. 320 Митного кодексу України, декларанту необхідно надати документи, що підтверджують митну вартість товару відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України.
Повідомленням від 13.10.2020 ТОВ «ТД «Марафон» до митного органу подано експортну митну декларацію країни відправлення.
Того ж дня, ТОВ «ТД «Марафон» отримано повідомлення № 1, у якому митний орган зазначив, що при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів виявлено, що платіжне доручення від 02.10.2020 на суму 24 064,93 дол. США - 80% по контракту 15/268 від 26.08.2020, інвойс 2132773 від 10.09.2020. Але 80% від суми, зазначеної в інвойсі № 2132773 від 10.09.2020 складає 24514,34 дол. США. Додатково до митного контролю та оформлення надано експортну митну декларацію країни відправлення за номером 0366704 від 14.09.2020, але митна декларація надрукована на листах формату А4, а не на бланку. Також, відсутні печатки державних органів країни відправлення та наявні рукописні позначки. Також, згідно цієї ж митної декларації, вартість товару 30 642,93 дол. США при умовах поставки товару FОВ та зазначений розрахунок митної вартості товару, що оформлюється для вивозу за кордон країни відправлення: Страхування - 11 дол. США, Фрахт 1290 дол. США, Комісійна винагорода-442,12 дол. США.
З огляду на це, посилаючись на норми ч. 3 ст. 53 Митного Кодексу України, митним органом витребувано у декларанта наступні документи: за наявності - інші платіжні документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-лист) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
ТОВ «ТД «Марафон» листом № 15-101 від 15.10.2020 надані письмові пояснення, а також додаткові документи.
Зокрема, у листі від 13.10.2020 № 131/20 підприємством   роз`яснено, з яких сум складаються суми платежів, що здійснені ним 03.09.2020 та 02.10.2020, а саме, що платіжне доручення на суму 13 521,00 дол. США від 03.09.2020, складає суму оплати авансу 20 % згідно: специфікації № 29 від 02.09.2020 (сума авансу 6 943,00 дол. США) та специфікації № 30 від 02.09.2020 (сума авансу 6 578,00 дол. США). Платіжне доручення на суму 24 064,93 дол. США від 06.10.2020, оплата балансу 80% згідно Інвойсу № 2132773 від 10.09.2020.
Отже, згідно платіжного доручення від 03.09.2020 ТОВ «ТД «Марафон» здійснено передплату у розмірі 20 % за специфікаціями від 02.09.2020 № 29 та № 30, що відповідає умовам п. 4.4 контракту № 15/268 від 26.08.2020, а саме це 6 943 дол. США. та 6 578 дол. США, що разом становить 13 521 дол. США.
Враховуючи фактичну кількість товару та умови інвойсу від 10.09.2020 №2132773, ТОВ «ТД «Марафон» здійснено доплату 80 % вартості товару, що визначена фактично Інвойсом: 30 642,93 - 6 578 = 24 064,93 дол. США.
Також, до листа № 15-101 від 15.10.2020   додані наступні документи: переклад рахунку-фактури від 10.09.2020 № 2132773; переклад страхового полісу № 340100/2132773 від 10.09.2020; комерційна пропозиція з перекладом від 01.09.2020; калькуляція собівартості з перекладом від 01.09.2020; лист підприємства про експортну декларацію країни відправлення № 132/20 від 13.10.2020 року; лист підприємства про вартість однорідних товарів № 1810/20 від 13.10.2020 року.
Окрім цього, підприємством надана бухгалтерська документація, а саме: оборотно-сальдова відомість за 07.08.2020 року, довіреності на отримання товару № 554 від 19.08.2020, № 299 від 10.09.2020, № 273 від 12.08.2020, видаткові накладні №5323 від 20.08.2020, № 5865 від 10.09.2020 року, № Р5075 від 12.08.2020, ТТН № Р5323 від 20.08.2020, № Р5865 від 10.09.2020, № 5075 від 12.08.2020.
15.10.2020 року ТОВ «ТД «Марафон» отримано повідомлення митного органу № 2, у якому останній, не приймаючи до уваги лист підприємства № 131/20 від 13.10.2020, який наданий ним у відповідь на повідомлення № 1, зазначив ті ж самі обставини щодо невідповідності здійсненого підприємством 02.10.2020 платежу 80 % за Інвойсом №24514,34.
Крім того, у повідомленні № 2 митний орган вже зазначив, що вартість товару за експортною декларацією у перерахунку з індійських рупій, враховуючи додаткові витрати (страхування, фрахт, комісійну винагороду) складає 31 083,05 дол. США.
Отримавши вказане повідомлення ТОВ «ТД «Марафон» додатково надало до митного органу листи № 1610/20 від 16.10.2020, № 1710/20 від 16.10.2020, у яких повторно надало пояснення стосовно правильності здійсненої ним оплати товару 03.09.2020 та 06.10.2020.
Проте 16.10.2020, Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про відмову в оформленні митної декларації ТОВ «ТД «Марафон» № UA 110130/2020/29381 від 13.10.2020 року, яке оформлено карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА110130/2020/00305, після чого митним органом було прийнято рішення № UA 110130/2020/000118/1 про коригування митної вартості.
Не погодившись з яким позивач звернувся до суду.
Залишаючи без змін   рішення суду першої інстанції у  даній справі, судова колегія    погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для   задоволення позову, з огляду на таке.
Так, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, вірно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.
Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення  митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.
Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, орган доходів і зборів зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.
Суд першої інстанції правильно виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Такі висновки суду першої інстанції, відповідають правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.
У спірному випадку суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що відповідач ні під час декларування спірного товару, ні під час судового розгляду справи не вказав на документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, і які подані позивачем як декларантом, в яких наявні розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару,  чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за товар, що ввозився.
Так, відносно спірної ЕМД митницею встановлені наступні розбіжності:
1.платіжне доручення від 02.10.2020 на суму 24 064,93 USD - 80% по контракту 15/268 від 26.08.2015, ІNVОІСЕ 2132773 від 10.09.2020, але 80% від суми зазначеної в інвойсі 2132773 від 10.09.2020 складає 24 514,34 USD
Судом встановлено, що у листі від 13.10.2020 № 131/20 підприємством було роз`яснено, з яких сум складаються суми платежів, що були здійснені ним 03.09.2020 та 02.10.2020, а саме, що платіжне доручення на суму 13 521,00 дол. США від 03.09.2020, складає суму оплати авансу 20 % згідно: специфікації № 29 від 02.09.2020 (сума авансу 6 943,00 дол. США) та специфікації № 30 від 02.09.2020 (сума авансу 6 578,00 дол. США). Платіжне доручення на суму 24 064,93 дол. США від 06.10.2020, оплата балансу 80% згідно Інвойсу № 2132773 від 10.09.2020.
Отже, згідно платіжного доручення від 03.09.2020 ТОВ «ТД «Марафон» було здійснено передплату у розмірі 20 % за специфікаціями від 02.09.2020 № 29 та № 30, що відповідає умовам п. 4.4 контракту № 15/268 від 26.08.2020, а саме це 6 943 дол. США. та 6 578 дол. США, що разом становить 13 521 дол. США.
02.10.2020 року раховуючи фактичну кількість товару та умови інвойсу від 10.09.2020 №2132773, ТОВ «ТД «Марафон» було здійснено доплату 80 % вартості товару, що визначена фактично Інвойсом: 30 642,93 - 6 578 = 24 064,93 дол. США.
Таким чином, судом не встановлено порушення декларантом розрахунку доплати вартості товару.
2. Додатково до митного контролю та оформлення надано ЕК МД країни відправлення за номером 0366704 від 14.09.2020, але МД надрукована на листах формату А4, а не на бланку. Також відсутні печатки державних органів країни відправлення та наявні рукописні позначки. Також згідно цієї ж МД (0366704) вартість товару 30 642,93 USD при умовах поставки товару FОВ та зазначений розрахунок митної вартості товару, що оформлюється для вивозу за кордон країни відправлення: - Страхування - 11,00 USD; - Фрахт - 1290,00 USD; - Комісійна винагорода - 440,12 USD.
Як вірно зазначено судом першої інстанції вказані документи не визначені нормами ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України як такі, що підтверджують митну вартість товару та не мають відношення до числового значення заявленої ТОВ «ТД «Марафон» митної вартості, а належать до оформлення вказаної декларації.
3. Згідно МД 0366704 вартість товару 2 124 355,73 INR, що складає 29 341,93 USD згідно курсу 1 USD = 72,400 INR, зазначеного в цій же МД., та враховуючи страхування - 11,00 USD, фрахт - 1290,00 USD, комісійна винагорода - 440,12 USD, загальна сума складає 31 083,05 USD;
Листом № 15-101 від 15.10.2020 декларантом додані наступні документи: переклад рахунку-фактури від 10.09.2020 № 2132773; переклад страхового полісу № 340100/2132773 від 10.09.2020; комерційна пропозиція з перекладом від 01.09.2020; калькуляція собівартості з перекладом від 01.09.2020; лист підприємства про експортну декларацію країни відправлення № 132/20 від 13.10.2020; лист підприємства про вартість однорідних товарів № 1810/20 від 13.10.2020.
Окрім цього, підприємством надана бухгалтерська документація, а саме: оборотно-сальдова відомість за 07.08.2020, довіреності на отримання товару № 554 від 19.08.2020, № 299 від 10.09.2020, № 273 від 12.08.2020, видаткові накладні №5323 від 20.08.2020, № 5865 від 10.09.2020 року, № Р5075 від 12.08.2020, ТТН № Р5323 від 20.08.2020, № Р5865 від 10.09.2020, № 5075 від 12.08.2020.
Отже, на вимогу митного органу   надані вичерпні документально підтверджені пояснення щодо встановлених митним органом розбіжностей. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у даному  випадку поставка товару   здійснена на умовах СIF (гр. 20 декларації), що передбачає включення до фактурної вартості товару, яка визначена інвойсом, у тому числі й вартості пакування, страхування, фрахту.
4. В калькуляції ціни при різних вартостях одиниці сировини для різних товщин отримано однакову вартість одиниці продукції, що викликає сумніви у достовірності інформації зазначеної в ній. Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини до митного контролю та оформлення не надано.
Так, калькуляція ціни товару не визначена нормами ст. 53 Митного кодексу України як документ, що підтверджує митну вартість товару. Також, питання, які виникли у митного органу до калькуляції не мають відношення до числового значення заявленої ТОВ «ТД «Марафон» митної вартості, а належать до характеру договірних господарських відносин сторін контракту.
Враховуючи зазначене, судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості не містять достатнього обґрунтування неможливості використання основного методу визначення митної вартості товарів, та, відповідно, підстав для відмови у визначенні митної вартості товару за основним методом. Крім цього, в документах позивача відсутні розбіжності, оскільки надані позивачем документи митному органу містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Враховуючи викладене, переглядаючи  справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається. 
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  20 січня 2021 р. у справі № 160/15074/20 - залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  20 січня 2021 р. у справі № 160/15074/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко