ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року	Львів	Справа № 303/7118/20 пров. № А/857/10903/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П.,
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;
за участю секретаря судового засідання –   Чопко Ю. Т.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2021 року у справі №303/7118/20 (головуючий суддя Куцкір Ю.Ю., м. Мукачево, повний текст судового рішення складено 14 квітня 2021 року) за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 батальону Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта Федорова Євгена Володимировича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гонак Михайла Михайловича про визнання протиправними та скасування постанов, закриття провадження,-

      ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2020 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1 інспектора взводу №2 роти №3 батальону Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта Федорова Євгена Володимировича, відповідача-2 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, відповідача-3 головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гонак Михайла Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови ДП №847849 від 27.07.2020 винесеної інспектором взводу №2 роти №3 батальону Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенантом Федоровим Євгеном Володимировичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача події і складу правопорушення; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63216782 від 07.10.2020. 
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що оскаржені постанови є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Opel Insignia, д.н.з.: НОМЕР_1 , не перевищував дозволену швидкість руху в населеному пункті, адже в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 45 км./год. Після зупинки позивача інспектором патрульної поліції Сойма В.П. висловив прохання скористатись правом на правову допомогу та пред`явити йому докази вчинення ним правопорушення, що було проігноровано інспектором патрульної поліції.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2021 року позов задоволено частково. Постанову ДП18 №847849 від 27.07.2020 винесену інспектором взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Федоровим Євгеном Володимировичем у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1  ст.122 КУпАП  та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. -  скасовано, а провадження у справі -  закрито. В іншій частині позову -  відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем – Управлінням патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР, керуючи автомобілем марки Opel Insignia, д.н.з.: НОМЕР_1 , шляхом перевищення швидкості в населеному пункті. Судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок про відсутність в матеріалах справи доказів місцезнаходження дорожнього знаку « 5.45» «населений пункт» та зони його дії, адже скаржником додано до відзиву на позовну заяву інформацію щодо дорожніх знаків 5.45 (початок населеного пункту) та 5.46 (кінець населеного пункту) на автомобільних дорогах Житомирської області. Таким чином, відповідач в повній мірі виконав обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Крім того, в матеріалах судової справи наявні матеріали як фото так і відеофіксації вчиненого позивачем правопорушення.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом першої інстанції встановлено, що інспектор взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Федоров Є.В. 27.07.2020 склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №847849 щодо ОСОБА_1 за ч.1  ст.122 КУпАП  і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.
Згідно постанови від 27.07.2020 серії ДП18 №847849, 27.07.2020 о 17:06 год. на 238 км. автомобільної дороги М06 Чоп-Київ, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Opel Insignia, д.н.з.: НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 95 км/год., чим перевищив встановлені обмеження в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Пилиповичі» на 45 км./год., чим порушив вимоги п.п.12.4  ПДР  України. Швидкість вимірювалась приладом TruСАМ 000545.
07.10.2020 головним державним виконавцем Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гонаком Михайлом Михайловичем винесено постанову ВП №6321678 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанови серії ДП18 №847849 та стягнення з ОСОБА_1 51 грн. виконавчого збору. 
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне. 
Питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до  статті 41 Закону України «Про дорожній рух»  регулюються  Правилами дорожнього руху  (далі -  ПДР), затвердженими  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Пунктом 12.4  ПДР  України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. 
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до  ст. 245 КУпАП  завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 222 КУпАП  органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, ч. 10 ст. 121 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У позовній заяві позивач зазначив, що будь-яких протиправних дій не вчиняв, а оскаржувані постанови відносно нього складені неправомірно.
Відповідно до ч.2  ст.77 КАС України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема довести факт вчинення позивачем порушення  ПДР  відповідними доказами.
Колегія суддів звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06).
За приписами частини 1  статті 8 Закону України «Про Національну поліцію»  (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України.
Згідно п. 8 ч.1  ст. 23 Закону № 580-VIII  поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно з п. 11 ч.1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно ст. 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.
Відповідно до ст.40 Закону № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання  правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Як вбачається з матеріалів фото та відеозйомки, наявних в матеріалах справи, позивач вчинив інкриміноване правопорушення та перевищив швидкість руху в межах населеного пункту. Так, в оскаржуваній постанові ДП №847849 від 27.07.2020 в графі 8 зазначено про долучення до вказаної постанови фото правопорушення. З даного фото чітко видно, що автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 95 км./год. 27.07.2020 о 17:06 год. на 238 км. автотраси Київ-Чоп (а.с. 36). Крім того, до матеріалів справи відповідачем долучено відеозапис, зроблений приладом TruСam №ТС 000545, на якому зафіксовано момент вчинення автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 правопорушення, яке полягає в перевищенні допустимої в населеному пункті швидкості руху.
Згідно з оскаржуваною постановою ДП №847849 від 27.07.2020, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, за перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів, при допустимій швидкості 50 км./год., останній рухався зі швидкістю 95 км./год.
Щодо доводів позовної заяви про те, що інспектор поліції проігнорував вимогу позивача про забезпечення йому правової допомоги та про надання доказів вчинення ним правопорушення, то такі повністю спростовуються матеріалами відеофіксації. Так, згідно запису з нагрудної камери інспектора поліції, позивач ОСОБА_1 не висловлював прохання скористатись правом на правову допомогу та пред`явити йому докази вчинення ним правопорушення.
Щодо твердження суду першої інстанції про неможливість встановлення місцезнаходження дорожнього знаку 5.45 «населений пункт», то такі не відповідають дійсності, адже в матеріалах справи знаходиться інформацію щодо дорожніх знаків 5.45 (початок населеного пункту) та 5.46 (кінець населеного пункту) на автомобільних дорогах Житомирської області (а.с. 50 зворот - 51). Згідно вказаної інформації, наданої Службою автомобільних доріг у Житомирській області листом від 14.01.2020 №05-03/87, дорожній знак 5.45 (початок населеного пункту) знаходиться на 237 км. траси М-06 Київ-Чоп, дорожній знак 5.46 (кінець населеного пункту) знаходиться на 239 км. даної траси. Згідно матеріалів фото та відеозйомки, ОСОБА_1 рухався на автомобілі з номерним знаком НОМЕР_1 зі швидкістю 95 км./год. на 238 км. траси М-06 Київ-Чоп, тобто в межах дії вказаного знаку.
Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не надав даним доказам жодної оцінки.
Щодо твердження суду першої інстанції про відсутність даних щодо способу використання (закріплення) приладу фото та відеофіксації TruCam, слід зазначити, що припущення про можливе закріплення вказаного приладу з порушенням встановленого порядку не можу бути підставою для скасування оскаржуваної постанови ДП №847849 від 27.07.2020.
Отже, наявність події адміністративного правопорушення, яка виявилась у перевищенні ОСОБА_1 встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів на 45 км./год., підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, а отже постанова серії ДП №847849 від 27.07.2020 винесена правомірно та не підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях позивача події і складу правопорушення та про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63216782 від 07.10.2020, то такі вимоги є похідними від позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови ДП №847849 від 27.07.2020, а тому також не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову. 
Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції – задовольнити.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2021 року  у справі №303/7118/20 – скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 батальону Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта Федорова Євгена Володимировича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, головного державного виконавця Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гонак Михайла Михайловича про визнання протиправними та скасування постанов, закриття провадження  – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 15.07.2021