ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року                                                   Справа № 918/566/13 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. ,  суддя Саврій В.А. 

секретар судового засідання Романець Х.В.
за участю представників сторін:
апелянта - Мартинов О.Ю., адвокат;
ліквідатора - Бурчак Ю.І. (в режимі відеоконференції);
органу юстиції - Хомуйло В.М.;
боржника - не з`явився;
кредиторів - не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06 липня 2021 року (повний текст складено 12.07.2021) у справі № 918/566/13 (суддя Пашкевич І.О.)
за заявою Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт"
до   Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод"
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06 липня 2021 року у справі №918/566/13 в задоволенні заяви Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" про визнання поточних грошових вимог та заяви про збільшення їх розміру відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ПП-фірма "Інтерекопласт" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву ПП-фірма "Інтерекопласт" про визнання поточних грошових вимог та заяву про збільшення їх розміру залишити без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 226 ГПК України.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Рівненської області норм процесуального права.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18 серпня 2021 року у справі №918/566/13 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06 липня 2021 року у справі №918/566/13. Призначено справу №918/566/13 до розгляду на 06 вересня 2021 р. об 11:30 год.
Безпосередньо в судовому засіданні представник апелянта повністю підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі; представники ліквідатора та органу юстиції вважають оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Рівненської області від 05.02.2014 Публічне акціонерне товариство "Рівненський радіотехнічний завод" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Терещука О.В.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.08.2015 у справі №918/566/13, серед іншого, скаргу Регіонального відділення ФДМ України по Рівненській області на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого Терещука О.В. задоволено, усунуто арбітражного керуючого Терещука О.В. від виконання повноважень ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод"; призначено ліквідатором Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" арбітражного керуючого Михайловського С.В.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.07.2016 у справі №918/566/13 провадження у справі зупинено до розгляду Рівненським міським судом кримінальної справи №569/2536/16-к (провадження №32013190000000166 від 10.09.2013) про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.219 КК України.
31.10.2019 до Господарського суду Рівненської області надійшла заява Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" б/н від 25.10.2019 про визнання поточних грошових вимог у справі №918/566/13 в сумі 40 000 000,00 грн основного боргу та 3 842,00 грн судового збору.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09 січня 2020 року, серед іншого, поновлено провадження у справі №918/566/13 про банкрутство ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод"; прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 23 січня 2020 року заяву Приватного підприємства - фірма "Інтерекопласт" про визнання поточних грошових вимог в сумі 40 000 000,00 грн основного боргу та 3 842,00 грн судового збору.
Розгляд заяви Приватного підприємства - фірма "Інтерекопласт" про визнання поточних грошових вимог відкладався неодноразово.
19 серпня 2020 року на адресу суду надійшла заява ППФ "Інтерекопласт" про збільшення розміру кредиторських вимог, в якій заявник просить суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 51 256 749,05 грн, з яких: 40 000 000,00 грн - основний борг, 7 781 681,05 грн - інфляційні втрати та 3 475 068,00 грн - 3% річних, а також судовий збір у розмірі 3 842,00 грн та включити їх до реєстру вимог кредиторів відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства. 
Як вбачається, в обґрунтування вказаної заяви про визнання поточних грошових вимог ППФ "Інтерекопласт" посилається на те, що в ході ліквідаційної процедури ліквідатором Михайловським С.М. було оформлено за боржником право власності на нерухоме майно, яке належало Приватному підприємству-фірмі "Інтерекопласт" на підставі семи договорів купівлі-продажу від 22.06.2011, укладених між Приватним підприємством-фірмою "Інтерекопласт" та Публічним акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" (боржник), які в подальшому були визнані недійсними.
На виконання вищевказаних договорів купівлі-продажу Приватним підприємством-фірмою "Інтерекопласт" було сплачено боржнику 40 000 000,00 грн.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що нерухоме майно згідно договорів купівлі-продажу вибуло з володіння Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт", заявник просить повернути його вартість шляхом визнання його грошових вимог до боржника в сумі 51 256 749,05 грн та включити їх до реєстру вимог кредиторів у відповідну чергу.
Місцевий господарський суд, розглянувши подану ППФ "Інтерекопласт" заяву, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.
Згідно з ч.4 ст.60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів справи, 22.06.2011 між Приватним підприємством-фірмою "Інтерекопласт" (покупець) та Публічним акціонерним товариством "Рівненський радіотехнічний завод" (продавець) були укладені договори купівлі-продажу, відповідно до яких продавець продав, а покупець купив нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Д.Галицького, 25, а саме: корпус № 2, літера "Ю-6", загальною площею 24092,6 кв.м; корпус № 1, літера "Ш-1", загальною площею 36076 кв.м; корпус № 9, літера "Щ-2", загальною площею 4849 кв.м; корпус № 7, літера "Л-2", загальною площею 792,2 кв.м; корпус № 19, літера "Я-1", загальною площею 45,1 кв.м; насосна, літера "У-1", загальною площею 162,9 кв.м; корпус № 19б, літера "Т-1", загальною площею 29,5 кв.м. Загальна вартість майна складає 40 000 000,00 грн.
Матеріалами справи підтверджується, що у ході ліквідаційної процедури, рішенням Господарського суду Рівненської області від 24.04.2017 у справі №918/136/17, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.07.2021 та постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2017, визнано недійсними вищевказані договори купівлі-продажу.
На підставі вищенаведених судових рішень майно було повернуто боржнику, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,  Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т.10, а.с. 54-68).
Судами обох інстанцій також встановлено, що 24.10.2018 рішенням Господарського суду Рівненської області у справі №918/136/17, яке залишене без змін постановою Верховного суду від 20.08.2020, задоволено заяву Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Рівненської області від 24.04.2017 у справі №918/136/17. Рішення Господарського суду Рівненської області від 24.04.2017 у справі №918/136/17 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.
У зв`язку з викладеним майно було повернуто Приватному підприємству-фірмі "Інтерекопласт", що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (т.13, а.с. 158-177).
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що обставини, якими Приватне підприємство-фірма "Інтерекопласт" обґрунтовує свою заяву про визнання поточних грошових вимог не існують, а майно, яке було придбане у боржника Приватним підприємством-фірмою "Інтерекопласт" перебуває у власності останнього, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ППФ "Інтерекопласт" про визнання поточних грошових вимог до боржника у розмірі 51 256 749,05 грн.
При цьому, посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме те, що суд повинен був залишити заяву ППФ "Інтерекопласт" про визнання поточних грошових вимог до боржника без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.226 ГПК України, оскільки представник заявника не з`являвся в судові засідання, а матеріали справи не містять його заяви про розгляд заяви за його відсутності, колегією суддів до уваги не беруться з огляду на таке.
Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
У даному випадку при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду слід мати на увазі, що застосування п.4 ч.1 ст.226 ГПК України можливо лише за наявності таких умов:
- документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;
- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;
- позивач без поважних причин не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.
Таким чином, залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.226 ГПК України можливе лише за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані ухвалами суду додаткові матеріали, необхідні для вирішення спору, або його представники не з`явилися на виклик у засідання господарського суду і їх нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.
Тобто, позов залишається без розгляду, коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.
При цьому господарський суд має з`ясувати не тільки відсутність поважних причин, а також і те, яким чином неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішення спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності представника позивача.
Наведені правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 05.11.2018 року у справі №904/10074/17 та від 18.03.2019 у справі №910/1615/16.
Таким чином, залишення позову без розгляду - це закінчення розгляду справи без вирішення по суті заявлених позовних вимог про захист порушеного або оспорюваного права.
Достатньою та самостійною  правовою підставою для залишення позову без розгляду з підстав, передбачених  п.4 ч.1 ст.226 ГПК України, є безпосередньо сам факт неявки позивача у судові засідання, явка до яких була визнана судом обов`язковою, за умови відсутності заяви останнього про розгляд справи за його відсутності.
Як вбачається з матеріалів справи, явка представника заявника не була визнана судом першої інстанції обов`язковою, при цьому, неявка представника заявника не перешкоджає розгляду заяви по суті, оскільки матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, з огляду на що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення заяви ППФ "Інтерекопласт" про визнання поточних грошових вимог до боржника без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.226 ГПК України.
Крім того, колегія зазначає, що повернення без розгляду заяви з грошовими вимогами кредитора КУзПБ не передбачено, оскільки господарський суд з урахуванням вимог ст.60 КУзПБ та ст.ст. 74, 76, 77, 86 ГПК України за результатами розгляду заяв поточних кредиторів визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. 
Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Рівненської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.   
Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
                                                    
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства-фірми "Інтерекопласт"   залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 06 липня 2021 року у справі №918/566/13   залишити без змін.   
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
4. Справу №918/566/13 повернути   Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "07" вересня 2021 р.

Головуюча  суддя                                                                       Коломис В.В. 

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.  

Суддя                                                                                              Саврій В.А.