ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 151зп-21/160	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Чабаненко С.В.,     
секретар судового засідання Солодкова К.А. 
за участі представника заявника Тиховліса В.Р.
представника апелянта Леонова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 р. (суддя Ніколайчук С.В.) в справі № 151зп-21/160 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» про забезпечення позову до подання позовної заяви до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, треті особи – Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», Акціонерне товариство «Банк Альянс»,  про зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
          Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – Східне МУ ДПС по роботі з ВПП), треті особи – Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», Акціонерне товариство «Банк Альянс»,  про зобов`язання вчинити певні дії шляхом:
1) заборони Східному МУ ДПС по роботі з ВПП  здійснювати протести податкових векселів серії АА 2614543 від 21.01.2021 р., серії АА 2614544 від 21.01.2021 р., серії АА 2614546 від 03.02.2021 р., серії АА 2614548 від 03.02.2021 р.;
2) заборони Східному МУ ДПС по роботі з ВПП здійснювати виконавчі написи на протестах податкових векселів серії АА 2614543 від 21.01.2021 р., серії АА 2614544 від 21.01.2021 р., серії АА 2614546 від 03.02.2021 р., серії АА 2614548 від 03.02.2021 р;
3) заборони Східному МУ ДПС по роботі з ВПП подавати податкові векселі серії АА 2614543 від 21.01.2021 р., серії АА 2614544 від 21.01.2021 р., серії АА 2614546 від 03.02.2021 р., сері АА 2614548 від 03.02.2021 р. на оплати до банків, які авалювали вказані векселі;
4) заборони Східному МУ ДПС по роботі з ВПП  подавати податкові векселі серії АА 2614543 від 21.01.2021 р., серії АА 2614544 від 21.01.2021 р., серії АА 2614546 від 03.02.2021 р., серії АА 2614548 від 03.02.2021 р. із виконавчими написами на примусове виконання до органів державної виконавчої служби та/або до приватних виконавців;
5) заборони АТ «МТБ Банк» здійснювати оплати за простими векселями серії АА 2614543 від 21 січня 2021 р., серії АА 2614544 від 21 січня 2021 р.
6) заборони АТ «Банк Альянс» здійснювати оплату за простими векселями серії АА 2614546 від 03 лютого 2021 р., серії АА 2614548 від 03 лютого 2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 р. заява задоволена, забезпечено позов шляхом заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків здійснювати протести податкових векселів серії АА 2614543 від 21.01.2021 р., серії АА 2614544 від 21.01.2021 р., серії АА 2614546 від 03.02.2021 р., серії АА 2614548 від 03.02.2021 р.; заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків здійснювати виконавчі написи на протестах податкових векселів серії АА 2614543 від 21.01.2021 р., серії АА 2614544 від 21.01.2021 р., серії АА 2614546 від 03.02.2021 р., серії АА 2614548 від 03.02.2021 р.;  заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків подавати податкові векселі серії АА 2614543 від 21.01.2021 р., серії АА 2614544 від 21.01.2021 р., серії АА 2614546 від 03.02.2021 р., серії АА 2614548 від 03.02.2021 р. на оплату до банків, які авалювали вказані векселі; заборони Східному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків подавати податкові векселі серії АА 2614543 від 21.01.2021 р., серії АА 2614544 від 21.01.2021 р., серії АА 2614546 від 03.02.2021 р., серії АА 2614548 від 03.02.2021 р. із виконавчими написами на примусове виконання до органів державної виконавчої служби та/або до приватних виконавців;  заборони акціонерному товариству «МТБ Банк» здійснювати оплату за простими векселями серії АА 2614543 від 21 січня 2021 р., серії АА 2614544 від 21 січня 2021 р.;  заборони акціонерному товариству  «Банк Альянс» здійснювати оплату за простими векселями серії АА 2614546 від 03 лютого 2021 р., серії АА 2614548 від 03 лютого 2021 року.
В апеляційній скарзі Східне МУ ДПС по роботі з ВПП просить скасувати ухвалу з підстав неправильного  застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Апелянт вказує, що на час винесення судом першої інстанції ухвали про забезпечення позову (21.04.2021 р.) строк перевірки документів для погашення простих векселів не вичерпано, ТОВ «Фірма «Фідея» з 13.04.2021 р. не зверталась до контролюючого органу з листами про погашення або не погашення векселів, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для надання відповіді про таке погашення або не погашення векселів, що, на думку апелянта, виключає існування будь-яких ризиків порушення прав та/або інтересів підприємства та, відповідно, застосування заходів забезпечення позову. Проте застосування заходів забезпечення позову фактично унеможливлює виконання векселедержателем  та авалістом обов`язків, встановлених пп. 229.8.11 п. 229.8 ст. 229 Податкового кодексу.
Крім того, вважає, що судом першої інстанції належним чином не обґрунтовано, як саме вжиття заходів забезпечення позову може сприяти виконанню судового рішення або які порушені права чи інтереси підприємства необхідно захистити шляхом вжиття таких заходів, як й не перевірено та не спростовано відсутність очевидних ознак протиправності будь-яких рішень, дій чи бездіяльності контролюючого органу.      
          Зазначає, що застосуванням заходів забезпечення позову у спосіб, визначений судом першої інстанції, фактично вирішено спір по суті.
          У відзиві на апеляційну скаргу заявник просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
          В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
          Представник заявника в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
          Представники третіх осіб до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представників третіх осіб.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників апелянта та заявника, перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що  податкові векселі, стосовно оплати яких позивач просить  застосувати  заходи забезпечення позову,  видано на підставі п. 229.8 статті 229 Податкового кодексу України, яка встановлює особливості оподаткування  бензинів авіаційних та палива для реактивних двигунів.
Враховуючи, що податкове законодавство  у разі відсутності  факту погашення податкового векселя  у встановлений у ньому строк  висуває до контролюючого органу, який є векселедержателем, вимогу у скорочені строки опротестувати  відповідний вексель  у нотаріуса та звернутись до банку - аваліста, суд першої інстанції погодився з доводами заявника, що до моменту звернення заявника з позовом до суду та до моменту набрання законної сили рішенням за позовом, який має намір подати заявник, існує ризик щодо здійснення контролюючим органом у строки, визначені  Податковим кодексом України, (5 днів) протесту простих векселів серія АА 2614543 від 21.01.2021 р., серія АА 2614544 від 21.01.2021 р., серія АА 2614546 від 03.02.2021 р., серія АА 2614548 від 03.02.2021 р., подання таких векселів  до оплати  авалюючому банку та здійснення відповідним банком оплати за опротестованими векселями.
Суд першої інстанції вважав,  що вжиття заходів забезпечення позову мають вирішальне значення для захисту прав та свобод заявника, оскільки оплата банківською установою відповідних сум за простим векселем унеможливить застосування ефективного способу захисту прав заявника шляхом задоволення позовних вимог за адміністративним позовом, оскільки правове значення позову щодо належного вчинення контролюючим органом дій, передбачених положеннями Податкового кодексу України, буде знівельовано та для поновлення своїх прав та майнового становища платнику податків необхідно буде вживати додаткових дій щодо повернення безпідставно сплачених сум.
Водночас, спосіб забезпечення позову шляхом заборони банку, який авалював виданий податковий вексель, здійснювати оплату за простим векселем, дозволить не допустити безпідставного списання грошових коштів за виданим заявником простим векселем за умов належного підтвердження платником податків своїх обов`язків щодо погашення простого векселя відповідно з положеннями підпункту 229.8.10 Податкового кодексу України.
Застосувавши правову позицію, сформульовану Верховним Судом у постанові від 08.10.2020 року у справі № 166зп-20/160 (адміністративне провадження  № К/9901/18328/20), суд першої інстанції дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до моменту звернення заявника з позовом до суду та ухвалення рішення в адміністративній справі,  неможливість захисту його прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів,  та задовольнив заяву ТОВ «Фірма «Фідея» про забезпечення позову.
Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ТОВ «Фірма «Фідея» відповідно до п. 229.8 ст. 228 Податкового кодексу України здійснено видачу податкових векселів та подання їх для взяття на облік до контролюючого органу.
Контролюючим органом 22.01.2021 р.  взято на податковий облік прості векселі серії АА 2614543 на суму 7 728 246,57 грн., серії АА 2614544 на суму 7 728 246,57 грн., 03.02.2021 р.  взято на податковий облік прості векселі серії АА 2614546 на суму 8 095 237.04 грн., серії АА 2614548 на суму 8 095 237,04 грн.
На виконання вимог підпункту 229.8.10 п. 229.8 ст. 229 Податкового кодексу України 13.04.2021 р. ТОВ «Фірма «Фідея» подано  контролюючому органу  первинні документи щодо операцій з погашення податкових векселів, які передбачені підпунктом 229.8.10 п. 229.8 ст. 229 Податкового кодексу України, а також зареєстровано в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового відповідні акцизні накладні з постачання палива для реактивних двигунів на виконання пп. 229.8.10 п. 229.8 ст. 229 Податкового кодексу України.
Східним МУ ДПС по роботі з ВПП направлено на адресу ТОВ «Фірма «Фідея»  вимоги  про усунення порушень № 1940/32-00-04-02-01-09 від 20.04.2021 р., № 1941/6/32-00-04-02-01-09 від 20.04.2021 р., № 1942/6/32-00-04-02-01-09 від 20.04.2021 р., № 1943/6/32-00-04-02-01-09 від 20.04.2021 р., якими контролюючий орган вимагає сплатити акцизний податок за векселями до 16 години  21.04.2021 р.  та до 17 години 05.05.2021 р.
Відповідно до статті 150 КАС України  суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Видами забезпечення позову за приписами частини першої статті 151 КАС України є: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно з частиною другою статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Частиною третьою статті 151 КАС України встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5).
За приписами частини шостої статті 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.
За своєю суттю  інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, покликаним забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати,  в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не може вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких заходів мати незворотні наслідки.
Судом встановлено,  що податкові векселі, стосовно оплати яких судом першої інстанції застосовано спірні заходи забезпечення позову, видано на підставі приписів пункту  229.8  статті  229 Податкового кодексу України, яка встановлює особливості оподаткування бензинів авіаційних та палива для реактивних двигунів.
Положення підпунктів  229.8.1,  229.8.2  пункту  229.8  статті  229 Податкового кодексу України  передбачають, що ввезення на митну територію України або реалізація вироблених в Україні бензинів авіаційних та палива для реактивних двигунів може здійснюватися із сплатою акцизного податку за ставками, визначеними підпунктом  215.3.4  пункту  215.3  статті  215  цього  Кодексу  без застосування підвищувального коефіцієнта 10. Для здійснення такого ввезення видається податковий вексель на визначений у підпункті  229.8.4  пункту  229.8  статті  229 Податкового кодексу України  строк.
Податковий вексель без сплати коштами зазначеної в ньому суми акцизного податку погашається у разі підтвердження факту цільового використання бензинів авіаційних або палива для реактивних двигунів протягом строку, на який виданий такий вексель, шляхом реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних на перелік операцій, визначений у підпункті  229.8.10  пункту  229.8  статті  229 Податкового кодексу  України.
Разом з тим, підпункт  229.8.11  пункту  229.8  статті  229 Податкового кодексу України  встановлює, що у разі якщо передбачений цим пунктом податковий вексель не погашено в установлений строк, векселедержатель протягом п`яти робочих днів, наступних за останнім днем строку, на який видано податковий вексель, здійснює протест такого векселя у неплатежі згідно із законодавством та протягом одного робочого дня з дати вчинення протесту звертається до банку, який здійснив аваль векселя, з опротестованим податковим векселем. Банк-аваліст зобов`язаний не пізніше операційного дня, що настає за датою звернення векселедержателя з опротестованим податковим векселем, переказати суму, зазначену в податковому векселі, векселедержателю.
Таким чином, податкове законодавство у разі відсутності факту погашення податкового векселя у встановлений у ньому строк висуває до контролюючого органу, який є векселедержателем, вимогу у скорочені строки опротестувати відповідний вексель у нотаріуса (п`ять робочих днів) та звернутись з ним до банку-аваліста (один робочий день).  
Положення підпункту  229.8.11  пункту  229.8  статті  229  та підпункту  14.1.1  пункту  14.1  статті  14 Податкового кодексу України  зобов`язують, в свою чергу, і банк, який здійснив аваль векселя, не пізніше операційного дня, що настає за датою звернення векселедержателя з опротестованим податковим векселем, переказати суму, зазначену в податковому векселі, векселедержателю.
Оскільки в цьому випадку строк погашення векселів сплинув 21.04.2021 р. та 05.05.2021 р., то у  строк, встановлений пп. 229.8.11 п. 229.8 ст. 229 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний був розпочати процедуру опротестування векселів та звернення до банків-авалістів.
Тому суд погоджує висновок суду першої інстанції, що існують підстави, визначені пунктом 1 частини другої  статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки списання грошових коштів за виданим ТОВ «Фірма «Фідея» податковими векселями до надання судами правової оцінки правомірності неврахування Східним МУ ДПС по роботі з ВПП  первинних документів, наданих заявником на підтвердження цільового використання ввезеного ним товару, дійсно впливає на здійснення    ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Застосування заходів забезпечення позову у світлі конкретних обставин даної справи та особливостей правового регулювання спірних відносин відповідає і принципу процесуальної економії, який забезпечує відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
          На переконання суду, обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
При цьому забезпечення позову у запропонований спосіб не позбавляє права контролюючий орган після надання судом правової оцінки законності та обґрунтованості відмови контролюючого органу  у погашенні податкового векселя застосувати процедури, визначені підпунктом  229.8.11  пункту  229.8  статті  229 Податкового кодексу України.
В цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, на що помилково вказує апелянт, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про відмову у погашенні податкового векселя. Оцінка таким обставинам має бути надана в межах пред`явленого у строки, встановлені частиною другою  статті 153 КАС України, позову.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 08.10.2020 р. в справі №166зп-20/160. 
Також у спростування доводів апелянта про неподання позивачем у строк, встановлений частиною другою  статті 153 КАС України, (десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову до подання позовної заяви) суд вказує, що ТОВ «Фірма «Фідея» 29.04.2021 р. подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов до Східного МУ ДПС по роботі з ВПП (справа № 160/6926/21), який розглянуто з прийняттям судового рішення по суті позовних вимог 17.06.2021 р. 
З урахуванням викладеного суд  дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята  з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 р. в справі № 151зп-21/160 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 р. в справі № 151зп-21/160  за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» про забезпечення позову до подання позовної заяви до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, треті особи – Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», Акціонерне товариство «Банк Альянс»,  про зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 14.07.2021 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 15.07.2021 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко