ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року	Львів	Справа № 0740/1076/18 пров. № А/857/7602/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Качмара В.Я., Курильця А.Р.,
з участю секретаря судового засідання          Ратушної М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська нафтогазова компанія» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року у справі № 0740/1076/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська нафтогазова компанія» до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області про визнання протиправним припису та скасування постанови (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Іванчулинець Д.В. в м. Ужгород Закарпатської області 17.01.2019 року о 13:21 год., повний текст судового рішення складено 30.01.2019), -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатська нафтогазова компанія» (далі – ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Закарпатській області (далі – Головне управління, відповідач) про визнання протиправними та скасування припису від 09 серпня 2018 року № 112, постанови про накладення стягнень від 24 вересня 2018 № 17 року.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погодившись з даним рішенням, його оскаржило ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія», просить скасувати та прийняти нове про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду першої інстанції встановленим обставинам.
Зокрема, вказує про відсутність доказів направлення зразків відібраної у позивача продукції саме до ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та систем якості «Масма-Сепро», з яким відповідачем укладено договір про надання послуг про проведення експертизи якості та безпечності продукції.
Крім того, відсутні докази погодження з відповідачем залучення іншого суб`єкта господарювання для проведення експертизи.
В рішенні суду першої інстанції не відображено доводів позивача.
В спірному рішенні не знайшло оцінки порушення порядку відбору зразків продукції.
Судом першої інстанції не надано оцінки доводам позивача щодо неправильного розрахунку штрафних санкцій, накладених відповідачем на ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія».
У справі наявний письмовий відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого Головне управління заперечує проти доводів позивача, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову.
Постановою Верховного Суду від 31 березня 2021 року касаційну скаргу Головного управління задоволено частково, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019 скасовано, а справу № 0740/1076/18 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Справа надійшла з Верховного Суду до Восьмого апеляційного адміністративного суду, прийнята до провадження колегією суддів апеляційного суду та призначена до нового апеляційного розгляду.
Сторони, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Їх представники у судове засідання не з`явилися.
Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із правомірності оскаржуваних постанови та припису, враховуючи відсутність порушень, допущених посадовими особами суб`єкта владних повноважень, які б впливали на законність оскаржуваних актів.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду попередньої інстанції.
Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що 22.05.2018 до відповідача звернулися мешканці села Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області щодо проведення перевірки якості пального АЗС № 3 ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія». 
Згідно з поясненнями заявників причиною звернення є реалізація неякісного пального, в результаті споживання якого близько 70 одиниць авто вийшли з ладу та потребують ремонту.
01.06.2018 вищевказане звернення мешканців села Нижні Ворота листом відповідача № 01-14/1997 направлено для погодження проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) до Держпродспоживслужби України. 
Листом Держпродспоживслужби від 13.06.2018 № Д-1555/9452-18 надіслано до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку).
25.06.2018 Держпродспоживслужбою України отримано погодження Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.
На підставі вищевказаного звернення та погодження Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відповідачем видано наказ від 04.07.2018 № 388 «Про проведення позапланового заходу на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів»   та посвідчення (направлення) від 04.07.2018 № 766 на проведення відповідної позапланової перевірки АЗС № 3 ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія».
Відповідно до статті 13 Закону України від 05.04.2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі – Закон № 877-V) 06.07.2018 з метою належного відбору зразків відповідної продукції Головним управлінням винесено рішення № 0000004, яким доручено Бруссо С.К. - провідному спеціалісту відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, антитютюнового законодавства управління захисту споживачів, здійснити відбір зразків продукції для проведення експертизи (випробування) на АЗС № 3 ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія», а саме: палива дизельного «Євро» сорт С, екологічний клас К5 в кількості 3 літри; бензину неетильованого АИ 95-К5-Євро в кількості 3 літри, бензину неетильованого АИ 92-К5-Євро в кількості 3 літри.
06.07.2018 відповідно до вищезазначених наказу та посвідчення провідним спеціалістом відділу контролю у сферах захисту споживачів, реклами, антитютюнового законодавства управління захисту споживачів Бруссо С.К. здійснено позапланову перевірку АЗС № 3 ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія».
До початку відбору зразків продукції представником відповідача рішення про відбір зразків продукції пред`явлено керівнику АЗС № 3 ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» ОСОБА_1 , в присутності якого здійснювалася перевірка, та ознайомлено його з порядком відбору зразків продукції, що підтверджується його підписом.
В процесі позапланового заходу державного нагляду здійснено відбір наступних зразків продукції: палива дизельного «Євро» сорт С, екологічний клас К5 в кількості 3 літри; бензину неетильованого АИ 95-К5-Євро в кількості 3 літри, бензину неетильованого АИ 92-К5-Євро в кількості 3 літри (копії фіскальних чеків від 06.07.2018: № 2518 про відпуск ПММ «дизельне Евро» 3 х 25,50 на суму 76,50 грн.; № 2522 про відпуск ПММ «Бензин А-95» 3 х 27,70 на   суму 83,10 грн.; № 2524 про відпуск ПММ «Бензин А-92» 3 х 26,85 на суму 80,55 грн.).
Посадовою особою Головного управління складено акт відбору зразків продукції № 0000004 у трьох примірниках.
З метою проведення незалежної експертизи (випробувань) якості та безпечності продукції на відповідність вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927, вищевказані зразки продукції 10.07.2018 направлено до ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та систем якості «Масма-Сепро».
За результатами експертизи Випробувального центру ПРАТ «ЛИНІК» (м. Лисичанськ Луганської області) встановлено: відповідно до протоколу випробувань № 190/ТЛ зразок бензину неетильованого АИ 95-К5-Євро не відповідає вимогам Технічного регламенту та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» по показнику «детонаційна стильність октанове число за дослідним методом»; відповідно до протоколу випробувань № 192/ТЛ зразок палива дизельного «Євро» сорт С, екологічний клас К5 не відповідає вимогам Технічного регламенту та ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови» по показнику «вміст сірки».
09.08.2018 Головним управлінням видано припис № 112 про припинення порушень законодавства про захист прав споживачів, в якому зобов`язано ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія»: припинити реалізацію бензину неетильованого АИ-95-К5-Евро виробництва – ВАТ «Мозирський НПЗ» (Республіка Білорусь), який не відповідає вимогам Технічного регламенту; припинити реалізацію палива дизельного «Євро» сорт С екологічного класу К5 виробництва - філія акціонерного товариства «Акционерная нефтяная компанія «Башнефть» «Башнефть-Уфанефтехим» (Російська Федерація), який не відповідає вимогам Технічного регламенту вилучити із обороту вказаний вище товар; забезпечити неухильне виконання даного припису; зобов`язано ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» про виконання припису письмово повідомити Головне управління до 16.08.2018 з документальним підтвердженням вилучення з обороту товару, зазначеного у приписі.
Позивач надіслав на адресу Головного управління заперечення вих. № 16/08-18-112 від 16.08.2018, в якому зазначив, що не погоджується з результатами експертизи та просить скасувати припис.
27.08.2018 листом Головного управління від 27.08.2018 № 01-09/3067 представництво ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» повідомлено про розгляд заперечень та повідомлено про відсутність правових підстав для скасування припису та одночасно проінформовано про місце та час розгляду справи.
24.09.2018 позивач надав відповідачу в письмовій формі заяву № 24/09-18-112, якою вимагав від останнього розглянути її в присутності представника ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» та направити другі зразки, що знаходяться у відповідача, для проведення фізико-хімічної експертизи нафтопродуктів паливо-мастильних матеріалів до акредитованого випробувального центру ДП «НДІННП «Масма». Відповідь на вищезазначену письмову заяву позивач не отримав.
24.09.2018 року Головним управлінням прийнято постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України від 12.05.1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі – Закон № 1023-ХІІ), відповідно до якої до позивача застосовано штраф у розмірі 1582360 грн. 50 коп.
27.09.2018 позивач отримав дану постанову від 24.09.2018 № 17 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України.
Позивач, не погодившись з винесеними відповідачем приписом та постановою, звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до статті 308 КАС України Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Згідно частини п`ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив, що судом апеляційної інстанції не надано оцінки всім встановленим судом першої інстанції обставинам. Зокрема - щодо дотримання законодавчих вимог працівниками відповідача при відборі взірців нафтопродуктів та при складанні акта відбору зразків продукції. Не перевірено, чи вважало ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «Масма-Сепро» порушеним своє право бути присутнім при відборі зразків продукції, а також підстави залучення до проведення експертизи Випробувального Центру ПрАТ «ЛИНІК».
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами,  в межах доводів апеляційної скарги, з врахуванням висновків касаційного суду, викладених в постанові від 31.03.2021 року, а також доводів відповідача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, додаткових поясненнях, наданих апеляційному суду, та додаткових наданих відповідачем доказах, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону № 877-V (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Пунктом 3 частини першої статті 26 Закону № 1023-ХІІ (тут і далі  в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право: відбирати у суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості на місці або проведення незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах, акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством, з оплатою вартості зразків і проведених досліджень (експертизи) за рахунок коштів державного бюджету. У разі встановлення за результатами проведених досліджень (експертизи) факту реалізації продукції неналежної якості та/або фальсифікованої суб`єкт господарювання, що перевірявся, відшкодовує здійснені за це витрати. Кошти відшкодовування витрат зараховуються до державного бюджету. Порядок відбору таких зразків визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Статтею 11 Закону № 877-V передбачено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.
Відповідно до статті 13 Закону № 877-V відбір зразків продукції здійснюється на підставі письмового вмотивованого рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу) згідно із законом. У рішенні про необхідність відбору зразків продукції зазначаються кількість зразків для кожного виду або типу продукції, необхідних для експертизи, а також місце здійснення цієї експертизи. Відбір зразків продукції здійснюється в кількості не менш як два екземпляри, один (контрольний) з яких залишається у суб`єкта господарювання.
Статтею 14 Закону № 877-V визначено, що відбір зразків продукції здійснюється посадовою особою органу державного нагляду (контролю) у присутності керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженої ним особи (фізичної особи - підприємця або уповноваженої ним особи) і засвідчується актом відбору зразків продукції. До початку відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) зобов`язана пред`явити рішення про відбір зразків продукції та роз`яснити суб`єкту господарювання порядок відбору зразків продукції. Суб`єкт господарювання має право бути присутнім при всіх діях посадової особи органу державного нагляду (контролю) під час відбору зразків продукції і заявляти клопотання з приводу цих дій, про що вноситься запис до акта відбору зразків продукції. Правила відбору зразків продукції затверджуються Кабінетом Міністрів України. Кількість зразків продукції, що відбираються, має відповідати кількості, зазначеній у рішенні органу державного нагляду (контролю) про відбір зразків продукції. Контрольні зразки повинні зберігатися в умовах, що забезпечують збереження їх якості та цілісності. Відібрані зразки продукції повинні бути укомплектовані, упаковані та опломбовані (опечатані). Умови зберігання і транспортування відібраних зразків продукції не повинні змінювати параметри, за якими буде проводитися експертиза (випробування) цих зразків. Посадова особа, яка відбирає зразки продукції для експертизи (випробування), забезпечує їх збереження і своєчасність доставки до місця здійснення експертизи (випробування).
Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що передумовою відбору зразків продукції є відповідне рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу), яке повинно бути мотивованим згідно із законом. При цьому законодавець зобов`язав посадову особу органу державного нагляду (контролю) до початку відбору зразків продукції довести до відома суб`єкта господарювання, що перевіряється, це рішення та роз`яснити йому порядок відбору зразків продукції.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 808/332/17 та від 20.07.2020 у справі № 808/3782/16.
Відповідно до статті 15 Закону № 877-V за наслідками відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт відбору зразків. Акт відбору зразків продукції складається у трьох примірниках. Всі примірники акта підписуються посадовою особою, яка відібрала зразки продукції, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою. Один примірник акта відбору зразків додається до опломбованих (опечатаних) зразків продукції та передається разом із зразками до уповноваженої та/або акредитованої організації, що призначена для проведення експертизи (випробування) та зазначена в рішенні про відбір зразків продукції, другий - залишається у суб`єкта господарювання, третій - в особи, яка здійснила відбір зразків продукції. В акті відбору зразків продукції зазначаються: місце і дата складення акта; номер і дата рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу), на підставі якого здійснюється відбір зразків продукції, посади, прізвища, імена та по батькові посадових осіб, які здійснюють їх відбір; найменування та місцезнаходження юридичної особи та/або її відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, в яких здійснюється відбір зразків продукції; посада та прізвище, ім`я і по батькові уповноваженої особи суб`єкта господарювання; перелік та кількість відібраних зразків продукції із зазначенням виробника, дати виробництва, серії (номера) партії, загальної вартості зразків.
Зважаючи на наведене, загальний порядок проведення перевірок органами державного нагляду (контролю), до яких належить відповідач, відбору зразків продукції визначено Законами № 1023-ХІІ та № 877-V. Водночас ці законодавчі акти зазначають, що порядок і правила відбору зразків визначаються Кабінетом Міністрів України.
На виконання статей 14, 15 Закону № 877-V Кабінет Міністрів України постановою від 31.10.2007 № 1280 затвердив Порядок відбору зразків продукції для визначення її якісних показників та форми акта відбору зразків продукції (далі – Порядок № 1280), яким встановлено механізм здійснення органами державного нагляду (контролю) відбору зразків продукції у суб`єктів господарювання для проведення експертизи (випробування).
Таким чином, загальний механізм здійснення органами державного нагляду (контролю) відбору зразків продукції у суб`єктів господарювання для проведення експертизи визначений Законом № 877-V та Порядком № 1280, однак окремі види продукції потребують врахування певних особливостей в частині відбору зразків, зокрема, це стосується порядку відібрання проб нафти (нафтопродуктів), які є специфічними продуктами, що потребує особливої деталізації порядку відібрання зразків для дослідження.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 520/3681/19 та від 09.07.2020 у справі № 807/260/16.
Єдиний порядок організації та проведення робіт, пов`язаних з контролем якості товарної нафти та нафтопродуктів під час їх приймання, зберігання, транспортування та відпуску встановлює Інструкція з контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена наказом Міністерства палива та енергетики від 04.06.2007 № 271/121, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 04.07.2007 за № 762/14029 (далі також - Інструкція).
Порядок відбирання проб нафтопродуктів встановлений пунктом 4.2 Інструкції, відповідно до підпункту 4.2.1 якого проби повинні відбиратись під час приймання, зберігання, відпуску нафти та/або нафтопродуктів і в усіх інших випадках, коли необхідно визначити їх якість в обсязі приймально-здавальних, контрольних, повних випробувань або за окремими показниками якості. Підготовку посуду, пробовідбірників і відбирання проб нафти та/або нафтопродуктів необхідно здійснювати, дотримуючись вимог ДСТУ 4488.
Під час відбирання проб для випробувань у сторонніх акредитованих або атестованих лабораторіях, а також під час проведення перевірок якості нафти та нафтопродуктів складається акт за формою 2-НК (додаток 2) у двох примірниках, один з яких разом з пробою направляється до лабораторії. Другий примірник залишається на підприємстві, на якому відбиралася проба нафти та/або нафтопродуктів. Термін зберігання актів відбирання проб - 3 роки (підпункт 4.2.5 пункту 4.2 Інструкції).
Згідно із підпунктом 4.2.6 пункту 4.2 Інструкції для відбирання проби нафтопродукту з роздавального крана працюючої паливо-роздавальної колонки (далі - ПРК), оливороздавальної колонки (далі - ОРК) оператор АЗС задає необхідну дозу і відпускає її до підготовленої чистої металевої ємності, з якої потім здійснюють розливання в скляну тару.
В акті відбирання проби за формою № 2-НК зазначається, що пробу відібрано з роздавального крана ПРК (ОРК). Якщо на момент відбирання проби з конкретної ПРК, ОРК відпуск нафтопродуктів не здійснювався протягом 30 хвилин, то перед початком процедури відбирання проби до мірника відпускається кількість палива, яка становить не менше 10 л, олив - не менше 5 л. Нафтопродукти із мірника необхідно злити до резервуарів АЗС, про що повинен бути складений відповідний акт.
Відібрану пробу поділяють на три рівні частини, розливають у сухі чисті скляні пляшки, герметично закупорюють пробками, не розчинними в нафтопродукті. На етикетці проби, відібраної з роздавального крана колонки, зазначають реквізити АЗС, назву, марку та вид (у залежності від масової частки сірки) нафтопродукту, номер нормативного документа на нафтопродукт, номер роздавальної колонки, дату і час відбирання проби, прізвище, ім`я та по батькові працівників(а) АЗС, представника органу контролю (підрозділу) і, за необхідності, - інших посадових осіб, які брали участь у відбиранні проби.
Одна частина проби разом з актом відбирання проби надсилається для лабораторних випробувань, а дві інші з другим примірником акта, у разі суперечностей, - зберігаються на АЗС як арбітражні протягом 45 діб. При отриманні паспорта якості, що підтверджує відповідність нафтопродукту вимогам нормативного документа, проба, що зберігається на АЗС, вилучається раніше завершення терміну, визначеного ДСТУ 4488.
Підпунктом 4.2.7 пункту 4.2 Інструкції передбачено, що у разі відбирання проби для випробування в сторонній лабораторії або державними органами контролю пробу відбирають в об`ємі не менше 3 літрів, яку поділяють на три рівні частини, з яких перша (для випробувань) і друга (арбітражна) направляються до сторонньої випробувальної лабораторії. Третя (арбітражна) залишається на підприємстві. Випробування арбітражних проб здійснюються в лабораторії за згодою і в присутності всіх зацікавлених сторін, які письмово повідомляються про місце і дату проведення арбітражних випробувань їх ініціатором.
Розкриття арбітражних проб здійснюється безпосередньо перед випробуваннями в присутності всіх зацікавлених сторін і оформлюється актом за формою № 15-НК. Вартість випробувань у нейтральній лабораторії сплачується ініціатором випробувань. Якщо результати випробувань нафти або нафтопродуктів у двох лабораторіях, вибраних за згодою сторін, відповідають умовам відтворюваності, передбаченим нормативним документом на метод випробування, то кінцевий результат визначається як середнє арифметичне цих результатів, якщо інше не зазначено нормативним документом на нафту або нафтопродукт або методом випробування. Якщо результати випробувань не відповідають умовам відтворюваності, залишок проби пломбується (опечатується) всіма зацікавленими сторонами зі складанням акта пломбування (опечатування) довільної форми. Випробування проби нафти або нафтопродукту продовжують у наступній нейтральній лабораторії до отримання результатів, що відповідають умовам відтворюваності з одним із раніше отриманих результатів. Якщо будь-яка сторона безпідставно відмовляється від участі в розкритті проби та арбітражних випробуваннях, то випробування проводяться без представників цієї сторони.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавець встановив додаткові вимоги для процедури відбирання зразків нафтопродуктів для проведення, зокрема, контрольних лабораторних досліджень з огляду на специфіку зразків таких продуктів для забезпечення збереження їх якості, тому складання акта за формою 2-НК, затвердженого Інструкцією, який містить детальну інформацію про порядок відібрання проб нафти, є обов`язковим для дослідження якості такої продукції та не суперечить положенням чинного законодавства щодо державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
З приводу доводів апелянта щодо порушення порядку відбору зразків продукції, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено та не спростовано жодними доказами, що представником Головного управління відборі зразків продукції у позивача були застосовані вимоги як Порядку № 1280, так і Інструкції та вимог ДСТУ 4488:2005 «Нафта і нафтопродукти. Методи відбирання проб», затверджених наказом Держспоживстандарту України від 25.11.2005 року № 338 (далі – ДСТУ 4488:2005).
Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що посадовою особою Головного управління було складено акт відбору зразків продукції у трьох примірниках.
У вказаному Акті, відповідно до встановлених вимог зазначено: місце складення акта; дата складення акта; номер і дата рішення керівника органу державного нагляду (контролю) на підставі якого здійснюється відбір зразків продукції; посада, прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб, які здійснюють відбір зразків продукції; найменування та місцезнаходження позивача, прізвище, ім`я та по батькові керівника юридичної особи, у присутності якого здійснюється відбір зразків продукції; перелік та кількість відібраних зразків продукції із зазначенням виробника, дати виробництва, серії (номера) партії, загальної вартості зразків; додаткова інформація.
Акт було складено у трьох примірниках, один з яких направлено разом з опломбованими (опечатаними) зразками продукції до уповноваженої організації ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та систем якості «Масма-Сепро», що призначена для проведення експертизи (випробування) та зазначена в рішенні про відбір зразків продукції, другий - залишено у суб`єкта господарювання, третій - у посадової особи Головного управління, яка здійснила відбір зразків продукції, відповідно до Порядку № 1280.
Усі примірники акта підписано посадовою особою Головного управління, яка відібрала зразки продукції та керівником АЗС № 3 ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» Переста В.В.
Крім того, з акта встановлено, що керівником АЗС № 3 ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» Перестом В.В. не заявлялись клопотання під час складання акта в частині незгоди з процедурою відбору зразків продукції, не зазначались зауваження щодо нього. Хоча такі зауваження були викладені у запереченнях від 16.08.2018 № 16/08-18-112, надісланих ним відповідачу, апеляційний суд не може визнати наявними порушення, оскільки вони не підтверджені належними доказами – запереченнями чи іншими доказами, складеними безпосередньо під час відбору зразків продукції.
Матеріали справи підтверджують, що представником Головного управління в процесі відбирання взірців нафтопродуктів було застосовано вимоги ДСТУ 4488:2005, зокрема, вимоги щодо маркування, пломбування та пакування зразків нафтопродуктів.
Так, актом відбору зразків продукції підтверджено дотримання вимог пунктів 4.4, 5.6.1, 8.1, 9.1, 9.2 щодо апаратури та засобів для відбирання проб, процесу відбирання проб, їх маркування та пакування, передачі контрольного зразка продукції суб`єкту господарювання.
Відомості щодо ідентифікації джерела відбирання проб щодо кожного виду пального встановлені копіями фіскальних чеків, в яких зазначено номер резервуара, номер крану та номер паливно-роздавальної колонки.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.07.2020 року у справі № 808/2525/16, ознайомлення представника суб`єкта господарювання з порядком перевірки якості нафтопродуктів, відсутність зауважень з боку представника суб`єкта господарювання при відібранні зразків палива у сукупності свідчать про дотримання посадовими особами державного нагляду (контролю) порядку відбору зразків нафтопродуктів.
Тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Доводи апелянта про відсутність доказів направлення зразків відібраної у позивача продукції саме до ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та систем якості «Масма-Сепро», з яким відповідачем укладено договір про надання послуг про проведення експертизи якості та безпечності продукції, а також про відсутність доказів погодження з відповідачем залучення іншого суб`єкта господарювання для проведення експертизи теж є безпідставними.
Так, матеріалами справи встановлено, що між відповідачем (далі – також Замовник) та ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «Масма-Сперо» (далі – також Виконавець) укладено Договір від 14.06.2018 року № 115 про надання послуг з проведення незалежної експертизи (випробувань) якості та безпечності продукції, зберігання та знищення використаних зразків продукції, відібраних в ході здійснення заходів державного нагляду (контролю) (далі – також Договір № 115).
Пунктом 4.4 даного Договору  встановлено, що Виконавець має право при необхідності залучати до надання послуг і інших суб`єктів господарювання та знайомитись з нормативними та іншими документами на нафтопродукти (змінами до них) та бути присутнім при відборі зразків продукції у господарюючого суб`єкта.
З наведеного вбачається, що можливість бути присутнім при відборі зразків продукції у господарюючого суб`єкта є правом ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «Масма-Сепро» та ні Договором № 115, ні чинним на момент проведення перевірки законодавством не була передбачена необхідність отримання відповідачем від ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «Масма-Сепро» відповідної відмови у випадку, якщо такий дійде висновку щодо відсутності необхідності бути присутнім при відборі зразків.
Будь-які докази того, що безпосередньо ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «Масма-Сепро» вважало порушеним своє право бути присутнім при відборі зразків продукції у господарюючого суб`єкта у цьому конкретному випадку та висловлювало таке свої зауваження щодо відібраних на експертизу зразків продукції, зокрема в частині незгоди щодо їх відібрання без його участі в матеріалах справи відсутні.
Відповідач вірно зазначає, що у разі наявності порушеного права ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «Масма-Сепро» мав можливість відмовитися від надання послуг (проведення експертизи). Однак такого Виконавцем Договору № 115 не було зроблено.
Листом Головного управління № 01-09/2538 від 10.07.2018 підтверджується направлення до ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «Масма-Сепро» відібраних взірців продукції для проведення експертизи (випробування).
Апеляційним судом встановлено, що між ДП «Орган з сертифікації нафтопродуктів та системи якості «Масма-Сепро» та ПрАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія» (ПрАТ «Линік») було укладено Договір від 09 січня 2018 року № 14/ВП щодо надання послуг по проведенню лабораторних випробувань зразків (проб) нафтопродуктів.
Дана обставина спростовує доводи апелянта щодо порушення процедури дослідження зразків продукції, відібраних представниками позивача у відповідача.
Посилання апелянта на невикладення у спірному судовому рішенні його доводів апеляційний суд також відкидає як безпідставні, тому що аналіз тексту рішення суду першої інстанції свідчить про наявність викладення таких у стислому вигляді і їх належну оцінку судом першої інстанції.
Оцінюючи доводи апелянта щодо неправильного обрахунку розміру штрафу, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається із постанови відповідача від 24.09.2018 року № 17, винесеної із застосуванням ст.ст.  23,  26 Закону № 1023-ХІІ та Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. № 1177, Головним управлінням на підставі акта від 06 липня 2018 року № 0000180, яким встановлено реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього середовища, на ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія» накладено штрафу у розмірі 1582360,50 грн.
Позивач вважає, що розрахунок даного штрафу здійснено неправильно, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону № 1023-ХІІ суб`єкти господарювання несуть  відповідальність за  виготовлення або реалізацію продукції, що не  відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природного середовища - у розмірі трьохсот відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вірно зазначив у спірному рішенні суд першої інстанції, Головним управлінням неодноразово витребовувалась інформація щодо документального підтвердження вартості одержаної для реалізації партії  товару, що  підтверджується листами Головного управління від  27.08.2018 року № 01-09/3067, від 17.09.2018 року № 01-09/3564, від 05.09.2018 року № 3201, що підтверджується матеріалами справи.
Зокрема, у листі Головного управління від 05.09.2018 року № 3201 зазначено, що у разі ненадання інформації стосовно вартості одержаної для реалізації партій товару  розрахунки штрафних санкцій будуть проводитися  з  наявних матеріалів.
Суд попередньої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач, розуміючи умови накладення вказаних санкцій, не надавав Головному управлінню інформацію щодо вартості одержаної для реалізації партії товару.
Інші джерела, з яких можна отримати відповідні відомості щодо вартості ПММ, у відповідача були відсутні.
Головним управлінням за основу розрахунку накладення санкції було взято відомості товаро-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів  та фіскальні чеки відпуску ПММ від 06.07.2018 року, відповідно до яких здійснено розрахунок економічної санкції штрафу щодо ТзОВ «Закарпатська нафтогазова компанія», затвердженого керівником Головного управління від 24.09.2018 року, що також підтверджується матеріалами справи.
Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції правильно зазначив, що при розрахунку штрафу на момент винесення оскаржуваної постанови відповідача у зв`язку з ненаданням інформації щодо вартості одержаної для реалізації партії товару суб`єктом господарювання, за наявності встановленого правопорушення, за яке звільнення від відповідальності не передбачене, застосовуються штрафні санкції, виходячи з залишку товару щодо якого були встановлені правопорушення на момент проведення перевірки.
У разі відсутності доказів, що суб`єкт господарювання не веде обов`язковий облік доходів і витрат та правових підстав звільнення від ведення обліку суб`єктом господарювання не надано, тому до нього не може бути застосований штраф у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з огляду на імперативність та вичерпність підстав для застосування такого розміру штрафу.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що постанова про накладення стягнень від 24.09.2018 року № 17 та припис від 09.08.2018 року за № 112 винесені правомірно, з застосуванням відповідних нормативно - правових актів.
Відповідно до частин першої-п`ятої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи наведені вище аргументи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, врахувавши висновки Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних правовідносинах.
Пунктом першим статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Стаття 316 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а отже і для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська нафтогазова компанія» залишити без задоволення.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року у справі № 0740/1076/18 залишити без змін.
  Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 05.07.2021