КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
справа № 372/217/21                                                     Головуючий у 1 інстанції: Проць Т.В.
провадження №22-ц/824/8807/2021                                      Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
02 липня 2021 року                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,
розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 березня 2021 року у справі за позовом Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги із вивезення побутових відходів, -
 
в с т а н о в и в :
 
У січні 2021 року позивач ПП «Обухівміськвторресурси» звернувся до суду із зазначеним позовов, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу за послуги із вивезення побутових відходів за період від 01 листопада 2016 року до 30 вересня 2020 року у розмірі 3 705 грн. 88 коп. та стягнути суму сплаченого судового збору.
В обґрунтування вимог вказував, що рішенням Обухівської міської ради від 28 липня 2016 року «Про визначення переможця конкурсу на вивезення для мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» визначено виконавцем послуг із вивезення побутових відходів мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради позивача у справі - ПП «Обухівміськвторресурси». 
30 вересня 2016 року відповідно до положень п.31 постанови КМУ від 16.11.2011 року між позивачем та виконавчим комітетом Обухівської міської ради був укладений договір б/н про надання послуг з вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради, згідно якого позивач зобов`язався надавати послуги з вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садибної забудови АДРЕСА_1 . 
Відповідно до розділу 8 договору фінансове забезпечення господарської діяльності позивача забезпечується за рахунок грошових коштів, які надходять від споживачів. Договір набрав чинності з 01 жовтня 2016 року. 
Починаючи від дати набрання чинності договору позивач відповідно до погодженого графіку фактично розпочав та систематично надає і по цей час послуги з вивезення твердих побутових відходів мешканцям приватної садиби забудови АДРЕСА_1 та Ленди. Положення ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 року та редакції  2017 року, ЗУ «Про відходи» встановлюють обов`язок укласти договір про надання з вивезення побутових відходів, що стосується не тільки виконавця послуги, позивача, а і споживачів, відповідачів. 
Так, Положення «Правил благоустрою населених пунктів Обухівської міської ради», затверджені рішенням Обухівської міської ради від 24 грудня 2012 року зобов`язують власників або наймачів, користувачів у тому числі орендарів, джерел утворення побутових відходів земельних ділянок, тобто відповідачів укладати договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення відходів, здійснювати оплату таких послуг. 
Обов`язок укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів обумовлюється тим, що дана послуга є суспільно необхідним заходом та практичним інструментом забезпечення належного санітарного очищення території з метою нормального та безпечного проживання на ній людей і є складовою комплексу робіт благоустрою території. При цьому позивач з метою укладення договорів про надання послуг з вивезення побутових відходів зі споживачами, у тому числі з відповідачами, 24 вересня 2016 року розмістив в газеті «Обухівській вісті» №37 (708) та 22 липня 2017 року в газеті «Обухівській вісті» №28 (750) та 18 січня 2019 року в газеті «Обухівській вісті» №2 (825). 
Відтак, впродовж одного календарного місяця з моменту опублікування договору (публічної оферти) ніхто з відповідачів не заявив своєї незгоди з умовами публічного оферти договору, а тому запропонована позивачем у засобах масової інформації оферта вважається погодженою та прийнятою відповідачами. 
Так як позивачем було вжито всі залежні від нього дії щодо встановлення з відповідачами договірних відносин, то вже впродовж тривалого часу відповідачі отримують послуги з вивезення побутових відходів, але не сплачують їх вартість, і у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період надання послуг, а саме, від 01 листопада 2016 року до 30 вересня 2020 року у розмірі 3 705 грн. 88 коп., які позивач просив стягнути в судовому порядку.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі ПП «Обухівміськвторресурси» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права і судом неповно з`ясовані обставин справи.
Зазначає, що рішенням Обухівської міської ради №223-12-УІІ від 28 липня 2016 року позивач є визначеним у законному порядку виконавцем послуг з вивезення побутових відходів від мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради.
30 вересня 2016 року між позивачем та виконавчим комітетом Обухівської міської ради був укладений договір б/н «Про надання послуг із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садиби забудови міста Обухова, села Таценки та села Ленди», за умовами якого позивач зобов`язався укласти з мешканцями приватної забудови м.Обухова, села Таценки та села Ленди на території Обухівської міської ради договори про надання послуг з вивезення побутових відходів згідно затвердженого графіку, надавати послуги з вивезення побутових відходів мешканцям приватної садибної забудови м. Обухова, сіл Таценки, Ленди на території Обухівської міської ради.
На виконання свого обов`язку в частині укладання з мешканцями договорів з вивезення побутових відходів, позивач розмістив 24 вересня 2016 року в газеті «Обухівські вісті» №37(708), в газеті «Обухівські вісті» №28 (750) від 22 липня 2016 року та в газеті «Обухівські вісті» №2 (825) від 18 січня 2019 року, а також на власному веб-сайті публічну оферту договору про надання послуг з вивезення побутових відходів.
Зазначає, що в силу ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦПК України такий договір є публічним, а його умови встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Впродовж одного місяця з моменту опублікування публічної оферти договору відповідачі письмово не повідомляли позивача про свою незгоду із запропонованими умовами, а тому опублікована оферта договору є погодженою та прийнятою відповідачем у вигляді мовчання.
Вважає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи та при ухваленні рішення не врахував висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах і, як наслідок, неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, положення ст.ст.205, 642 ЦК України та прийшов до помилкового висновку про відсутність договірних відносин у позивача із відповідачами.
Також зазначає, що доводи суду першої інстанції відносно того, що договір набирає законної сили лише з моменту отримання виконавцем від споживача оформленої та підписаної заяви - приєднання та/або фактичної повної/ або часткової оплати рахунку (квитанції) є необґрунтованими та суперечать висновкам Верховного Суду, за якими у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.
Вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що відсутність укладеного між сторонами індивідуального письмового договору про надання послуги з вивезення побутових відходів не може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати наданих послуг з вивезення побутових відходів.
Зазначає, що висновки суду першої інстанції відносно того, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надання позивачем послуг з вивезення побутових відходів є помилковим, оскільки послуга з вивезення побутових відходів для мешканців 
АДРЕСА_2 надаються кожний вівторок за безконтейнерною схемою та згідно графіку, затвердженого Обухівською міською радою. Актів-претензій від відповідачів щодо ненадання або щодо неналежного надання їм послуг у зв`язку з недотриманням графіку не надходило.
Звертає увагу, що суд першої інстанції також дійшов передчасного висновку про те, що ОСОБА_2 не користувалась послугою з вивезення побутових відходів з тих підстав, що вона не проживає за цією адресою, оскільки з довідки ОК «Зарічний 22» від 06 березня 2021 року про фактичне місце проживання вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , починаючи від 2014 року. 
Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно з  ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України  суд апеляційної  інстанції переглядає  справу за  наявними в ній і  додатково поданими  доказами та  перевіряє законність  і обґрунтованість  рішення суду  першої інстанції  в межах доводів та  вимог апеляційної  скарги.  Суд апеляційної  інстанції досліджує  докази,  що стосуються  фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій  публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). 
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. 
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Обухівської міської ради №223-12-VII від 28 липня 2016 року «Про визначення переможця конкурсу на вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» виконавцем послуги з вивезення побутових відходів від мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради визначено ПП  «Обухівміськвторресурси».
06 вересня 2016 року рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №462 «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» тарифів на послуги з збирання, вивезення та утилізацію побутових відходів від мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» позивачу були затверджені тарифи зі збирання, вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради на рівні 15 грн. 46 коп. на одного мешканця.
24 вересня 2016 року в газеті «Обухівські вісті» №37 (708) зі змінами, розміщеними в газеті «Обухівські вісті» №28 (750) від 22 липня 2017 року, опубліковано договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.
30 вересня 2016 року між позивачем та виконавчим комітетом Обухівської міської ради був укладений договір б/н про надання послуг з вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради, згідно умов якого позивач зобов`язався надавати послуги з вивезення побутових відходів від мешканців приватних житлових будинків, розташованих на території Обухівської міської ради. 
Згідно з положеннями укладеного договору позивач зобов`язаний укласти зі  споживачами договори з надання послуг по вивезенню побутових відходів, а фінансове забезпечення його господарської діяльності забезпечується за рахунок грошових коштів, які надходять від споживачів.
Як вбачається з довідки про склад сім`ї №6762 від 26.11.2020 року, виданої виконавчим комітетом Обухівської міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано чотири чоловіки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки, виданої обслуговуючим кооперативом «Зарічний 22», наданої відповідачами, від 2014 року за адресою: АДРЕСА_3 проживають ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_5 та неповнолітня дитина ОСОБА_6 . 
Згідно з додатком №1 розрахунку суми заборгованості ПП «Обухівміськвторресурси», в період надання послуги від 01 листопада 2016 року до 30 вересня 2020 року за будинком АДРЕСА_2 існує заборгованість за надані послуги вивезення побутових відходів в розмірі 3705 грн. 88 коп.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження отримання відповіді від відповідачів про прийняття пропозиції або вчинення ними дій, які б свідчили про їх бажання укласти договір з позивачем або фактичне користування послугами позивача з вивозу побутових відходів, натомість один з відповідачів за адресою, вказаною позивачем щодо надання послуг не проживає, інші відповідачі заперечили факт отримання послуг.
Вказував, що доводи представника позивача про затвердження графіку вивезення побутових відходів по АДРЕСА_2 та що автомобіль ПП з вивозу побутового сміття курсує за визначеним маршрутом в тому числі і біля будинку відповідачів не свідчить про отримання ними послуг позивача, за які він просить стягнути кошти.
З такими висновками суду  першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), до комунальних послуг, серед інших, належить вивезення побутових відходів.
За ст.19 даного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
Згідно зі ст.ст.20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Відповідно до ст.26 Закону договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення. Істотні умови договору на надання житлово-комунальних послуг визначені ч.1 ст.26 вказаного Закону.
Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Обухівміськвторресурси» відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» підготувало та уклало з Виконавчим комітетом Обухівської міської ради договір про надання послуг з вивезення, утилізації твердих побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садибної забудови міста Обухова, сіл Таценки та Ленди від 30.09.2016 року.
На виконання вимог цього договору позивачем було розміщено 24 вересня 2016 року в газеті «Обухівські вісті» №37 (708), в газеті «Обухівські вісті» №28 (750) від 22 липня 2017 року та газеті «Обухівські вісті» №2 (825) від 18.01.2019 року публічну оферту договору про надання послуг з вивезення побутових відходів.
За ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.
За ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Конклюдентні дії є акцептом, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Отже, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту.
У справі, що переглядається, встановлено, що ПП «Обухівміськвторресурси» в якості пропозиції для підписання споживачами в газеті «Обухівські вісті» від 24 вересня 2016 року №37 (708) та від 22 липня 2017 року та газеті «Обухівські вісті» №2 (825) від 18.01.2019 року був опублікований публічний договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.
Таким чином, відповідно до вимог закону ПП «Обухівміськвторресурси» направило оферту (опублікований у примірнику газети «Обухівські вісті» договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, який було доставлено відповідачам).
За ч.3 статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією зі сторін.
Згідно з ч.3 ст.205 ЦК України у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
В матеріалах справи відсутні докази того, що протягом одного місяця з дня опублікування позивачем у засобах масової інформації проекту договору (публічної оферти), відповідачі у письмовому вигляді повідомляли ПП «Обухівміськвторресурси» про свою відмову укласти договір чи про свою незгоду з умовами опублікованого договору, а отже, така публічна оферта вважається погодженою та прийнятою (акцептованою) відповідачами.
30.09.2016 року відповідно до додатку №1 до договору від 30.09.2016 року було затверджено графік вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садибної забудови міста Обухова, сіл Таценки та Ленди. 
Згідно вказаного графіку послуга з вивезення побутових відходів для мешканців АДРЕСА_2 надається кожний вівторок (а.с.18). 
Матеріали справи не містять доказів надходження до ПП «Обухівміськвторресурси» від відповідачів будь-яких претензій в частині недотримання графіку вивезення або ненадання послуг з вивезення побутових відходів. Відсутні у матеріалах справи і докази щодо будь-яких заперечень відповідачів до умов договору, факту його укладення чи відмови від отримання послуг, що надає позивач.
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26 листопада 2020 року №6762, виданої Відділом реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Обухівської міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14).
Згідно додатку №1 до розрахунку суми заборгованості, відповідачі за період від 01 листопада 2016 року до 30 вересня 2020 року мають заборгованість перед позивачем на надані послуги на загальну суму 3 705 грн. 88 коп.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
За змістом ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Аналізуючи встановлені дійсні обставини справи, досліджені судом докази та вимоги матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги позивача щодо доведеності факту укладення договору позивача з відповідачами, факту надання позивачем послуг з вивезення побутових відходів відповідачам, а також факту споживання відповідачами послуг, наданих позивачем, а висновки суду першої інстанції про те, що між сторонами відсутні договірні відносини є помилковими.
Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити та стягнути солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПП «Обухівміськвторресурси» заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 3 705 грн. 88 коп.
Також, в порядку ст.141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПП «Обухівміськвторресурси» по 1 891 грн. 67 коп. судового збору. 
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384  ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» задовольнити.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів задовольнити.
Стягнути солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 3 705 (три тисячі сімсот п`ять) грн. 88 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4  на користь Приватного підприємства «Обухвміськвторресурси» витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1 418 грн. 75 коп. з кожного.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:                                          

Судді: