03.08.21
33/812/278/21
Єдиний унікальний номер судової справи: 487/2310/21 Головуючий суду І інстанції - суддя Павлова Ж.П.
Номер провадження: 33/812/278/21 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1ст.130 КУпАП

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Крамаренко Т.В., 
із секретарем судового засідання – Хоміним І.В.,
за участі захисника - адвоката Олексієнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Олексієнко Валентини Володимирівни на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 532288 від 15 березня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 15 березня 2021 року о 01 год 20 хв керуючи транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак: НОМЕР_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. У встановленому законом порядку в присутності двох свідків водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в МОЦПЗ на що водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погодившись із зазначеною вище постановою суду 15 липня 2021 року захисник особи притягнутої до адміністративної відповідальності – адвокат Олексієнко В.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови, порушення судом норм чинного законодавства, просила вказану постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду прийнято з порушенням прав свободи особи, порушена повнота розгляду справи, не встановлено відповідність зазначених у протоколі даних іншим доказам, що наявні у справі. DVD диск не досліджувався, свідки не викликались, докази не перевірялись, а крім того, справа розглядалась у відсутність особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, що позбавило останнього права на захист.
Зазначає, що час складання протоколу та обставини вчиненого правопорушення не відповідають дійсності та суперечать відеозапису долученого до матеріалів справи.
Вказує на те, що ознаки, за якими поліцейський зробив припущення про стан наркотичного сп`яніння відносяться до ознак алкогольного сп`яніння.
Наголошує на тому, що ОСОБА_1 15 березня 2021 року відпочивав разом з друзями, вживали алкогольні напої, за кермом автомобіля повинен був бути ОСОБА_2 , який не вживав алкоголю. Сам ОСОБА_1 спав на задньому сидіння авто та ним не керував. 
Зазначає, що з відеозапису який міститься на диску та долучений до матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб працівники поліції не зупиняли, а підійшли до стоячого авто. Крім того, на відео відсутній будь – який епізод з ОСОБА_1 , якому пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, також не має свідків які були залучені і допитані письмово. За таких обставин вважає, що всі дії працівників поліції сфальшовані і спростовуються відеозаписом.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про місце, час і дату розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності – адвоката Олексієнко В.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону. 
Так, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі – Правила)). 
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Аналогічні вимоги містить Інструкція Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015  року № 1452/735 (далі - Інструкція).
Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 532288 від 15 березня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 15 березня 2021 року о 01 год 20 хв керуючи транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак: НОМЕР_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. У встановленому законом порядку в присутності двох свідків водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в МОЦПЗ на що водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).
Факт достовірності викладених у протоколі відомостей та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджено підписами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наявними в протоколі про адміністративне правопорушення  та їх поясненнями, що є у матеріалах справи (а.с. 5-6). 
Натомість ОСОБА_1 від підпису в протоколі відмовився, будь - яких зауважень чи пояснень не надав (а.с.1).
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
ОСОБА_1 таким правом не скористався, протокол про адміністративне правопорушення не підписав, письмові пояснення по суті порушення не надав.
Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, крім протоколу, також підтверджується відеозаписами із нагрудної камери працівника поліції, на яких зафіксовано той факт, що транспортний засіб Toyota Camry, номерний знак: НОМЕР_1 їхав попереду транспортного засобу працівників поліції та на вимогу останніх зупинився в крайній правій полосі для руху. Працівники поліції неодноразово звертались до водія транспортного засобу на ім`я та по батькові ОСОБА_5 , яке він особисто вказав, що свідчить про те, що за кермом вказаного автомобіля перебував саме ОСОБА_1 . 
Разом з тим, в автомобілі дійсно перебувало декілька осіб з явними ознаками алкогольного с`піяння, деякі з них вели себе зухвало. Особи на ім`я ОСОБА_6 , про що зазначено в апеляційній скарзі за кермом вказаного транспортного засобу не встановлено, а тому доводи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними.
Також на відео присутні свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За такого, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 532288 від 15 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку.
Таким чином, сукупністю проаналізованих доказів підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 Правил, тобто вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу з огляду на встановлене вище та відхиляються.
Посилання в апеляційний скарзі на те, що ознаки зазначені в протоколі відносяться до ознак наркотичного сп`яніння на увагу суду не заслуговують, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та відео працівники поліції вбачали у водія ОСОБА_1 саме ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) та неодноразово наголошували на цьому.
Так, відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, складений сержантом поліції ОСОБА_7 та підписаний свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_8 у ОСОБА_1 встановлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, що відповідає Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015  року № 1452/735 ( а.с. 3).
Також, матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 15 березня 2021 року, з якого вбачається що огляд водія ОСОБА_1 не проводився, оскільки останній відмовився пройти такий огляд ( а.с.4).
Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вони були запрошені 15 березня 2021 року о 02 год. 00 хв. працівниками поліції за адресою м. Миколаїв, пр. Центральний 33/1 того факту як водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки, на що водій ОСОБА_1 відмовився, також водієві було запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі на що останній також відмовився. Крім того, працівниками поліції ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та складено адміністративний матеріал. Від підпису в протоколі та отримання його копії водій також відмовився у присутності двох свідків (а.с.5-6). 
Доводи апеляційної скарги про те, що свідків на відео взагалі не було, спростовуються вищевикладеними обставинами та їх письмовими поясненнями.
Посилання захисника Олексієнко В.В. на те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо керування ОСОБА_1 авто та зупинки транспортного засобу є безпідставними, оскільки спростовуються наявним відеозаписом, який було досліджено під час апеляційного розгляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що справу розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , чим порушено його право на справедливий судовий захист, є неприйнятними, оскільки судом апеляційної інстанції було реалізовано право ОСОБА_1 на судовий захист, зокрема задоволено його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, у зв`язку з чим він мав можливість особисто надати пояснення в суді апеляційної інстанції, вправі був заявити клопотання та подати нові докази щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування правильного по своїй суті рішення лише з підстав суб`єктивних мотивів викладених в тексті апеляційної скарги.
Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.
Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Олексієнко Валентини Володимирівни - залишити без задоволення.
Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Т.В. Крамаренко