ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 липня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/1114/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
 головуючого судді Савицького Я.Ф.,
           суддів Головея В.М.,
                                                          Діброви Г.І.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА”
на рішення Господарського суду Одеської області 
від 26 квітня 2021 року (повний текст складено 28.04.2021р.)
по справі № 916/1114/20
за позовом Фермерського господарства “Джондір-Б”
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА”
про стягнення заборгованості за договорами підряду в розмірі 101 465,69 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Шаратов Ю.А.
час та місце винесення рішення: 26.04.2021р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020р. Фермерське господарство “Джондір-Б” (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Дністровська” (далі – Відповідач) з вимогами про:
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Дністровська” на користь Фермерського господарства “Джондір-Б” заборгованості за Договором підряду №9 від 15.03.2019 в розмірі 91 178,02 грн., з якої 79 696,81 грн. – сума основного боргу, 6 960,85 грн. – пеня, 2 000,37 грн. – сума інфляційних втрат, 2 519,99 грн. – 3 % річних;
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Дністровська” на користь Фермерського господарства “Джондір-Б” заборгованості за Договором підряду №11 від 25.03.2019 в розмірі 10 287,67 грн., з якої 8 899,64 грн. – сума основного боргу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем неналежно виконувалися умови Договорів підрядів від 15.03.2019р. №9 та від 25.03.2019р. №11 щодо своєчасної та повної оплати за виконанні сільськогосподарські роботи. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.04.2021р. у справі №916/1114/20 (суддя Шаратов Ю.А.) позовні вимоги Фермерського господарства “Джондір-Б” задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА” на користь Фермерського господарства “Джондір-Б” 88 596,45 грн. основного боргу, 6 521,48 грн. пені, 2 043,31 грн. інфляційних втрат, 2 786,10 грн. 3% річних та витрати на сплату судового збору в розмірі 2 070,68 грн.
В оскаржуваному рішенні місцевим господарським судом встановлено наявність заборгованості відповідача за Договорами підряду від 15.03.2019р. №9 та від 25.03.2019р. №11, що підтверджується актами виконаних робіт №21 від 25.03.2019р. за Договором підряду №9 від 15.03.2019р. та актом №24 від 03.04.2019р. за Договором підряду №11, які підписані обома сторонами договорів без жодних претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг)  зі сторони Замовника, у зв`язку з чим судом задоволені позовні вимоги в цій частині в повному обсязі. 
Крім того місцевий господарський суд погодився з доводами відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності на звернення з вимогою про стягнення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку з чим відмовлено у задоволенні позову Фермерського господарства “Джондір-Б” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА” в частині стягнення 1 224,68 грн. пені, 31,37 грн. 3% річних, 262,30 грн. інфляційних втрат.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА” звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2021р. у справі №916/1114/20 в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.
          В своїй апеляційній скарзі скаржник вважає, що Господарський суд Одеської області від 26.04.2021р. у справі №916/1114/20 в частині задоволення позовних вимог ухвалене при неповному з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають дійсним обставинам по справі, при ухвалені вищезгаданого рішення судом першої інстанції було порушено норми процесуального права.
          Апелянт зауважує, що відповідно до Договорів підряду від 15.03.2019р. №9 та від 25.03.2019р. №11 підрядник розпочинає виконання робіт на підставі письмової вимоги Замовника, після завершення робіт Підрядник зобов`язаний надати Замовникові звіт про використання палива та витратних матеріалів, отриманих від замовника. Дана передача палива та витратних матеріалів від Замовника до Підрядника та повернення їх невикористаних залишків Замовнику оформляється окремими актами прийому-передачі.
          Однак, як зазначено відповідачем в апеляційній скарзі, ні письмової вимоги Замовника про можливість початку роботи, ні звітів про використання палива та витратних матеріалів, які б підтверджували реальність господарської операції за Договорами підряду від 15.03.2019р. №9 та від 25.03.2019р. №11, реалізацію прямих, дійсних намірів сторін, позивачем не додано до позовної заяви. Судом, в свою чергу, не з`ясовано причин відсутності таких документів в матеріалах справи, як і не з`ясовано Господарським судом Одеської області реальне виконання зобов`язання за даними договорами.
          Також, згідно п.5.1. Договору Підрядник, окрім іншого, зобов`язаний здійснити разом з представником Замовника облік та щоденну документальну фіксацію фактичного виконаних сільськогосподарських робіт. Однак, всупереч п.5.1. Договору, в термін з 15 березня по 25 березня 2019р. позивачем не надано відповідачеві щоденного звіту.
          Крім того скаржник зазначає, що господарські операції за Договором підряду №11 від 25.03.2019 належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджені, оскільки всупереч умов такого договору в матеріалах справи відсутні наступні документи, а саме: вимоги Замовника про можливість початку роботи, звіти про використання палива та витратних матеріалів, акти прийому-передачі палива та витратних матеріалів, щоденні звіти за період надання послуг за таким договором, які б підтверджували реальність господарської операції за Договором, реалізацію прямих дійсних намірів сторін.
          Підсумовуючи апелянт говорить, що судом першої інстанції не досліджено, не прийнято до уваги всі обставини справи, що свідчить про порушення судом принципів господарського судочинства щодо всебічного, об`єктивного та повного з`ясування обставин, наслідком чого стало ухвалення судом протиправного рішення, яким порушено права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА”
          Більш детально доводи Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА” викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА” на рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2021р. у справі №916/1114/20. Крім того, відповідно до даної ухвали, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
26.07.2018 ТОВ “Агрофірма “Дністровська”, в особі директора Романова Олексія В`ячеславовича, діючого на підставі Статуту товариства, було видано Довіреність № 176, якою уповноважено заступника директора Гіба Максима Олександровича, зокрема,  укладати договори та угоди, в тому числі зовнішньоекономічні.
15.03.2019 між Позивачем та Відповідачем в особі виконуючого обов`язки заступника директора Гіба Максима Олександровича, що діє на підставі довіреності від 26.07.2018р. №176, укладено Договір підряду № 9 (далі – Договір від 15.03.2019) (т. 1 а.с. 10-12)
Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Договору від 15.03.2019 підрядник (Позивач) зобов`язався на свій ризик відповідно до завдань замовника (Відповідача) виконати сільськогосподарські роботи по боронуванню озимих сільськогосподарських культур, а саме озимих сільськогосподарських культур врожаю 2019р., загальною вартістю 79 696,81 грн. з ПДВ. 
          Пунктом 2.1. Договору підрядник забезпечує виконання сільськогосподарських робіт, передбачених цим Договором, в  термін з 15 березня 2019р. по 25 березня 2019р. Підрядник розпочинає виконання робіт на підставі письмової вимоги Замовника про можливість початку роботи та виконаного п.3.3. Договору. Підрядник закінчує виконання робіт по внесенню добрива під озимі сільськогосподарські культури на визначених Замовником земельних ділянках і направлення повідомлення Замовнику про закінчення робіт.
          В положеннях пунктів 2.9.-2.11. Договору зазначено, що після завершення робіт підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання палива та витратних матеріалів, отриманих від Замовника. Підрядник зобов`язаний повернути залишки невикористаного пального до моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт за даними договором. 
          Відповідно до п.3.2. Договору, обсяг фактично виконаних робіт та загальну вартість сільськогосподарських робіт, фактично виконаних Підрядником за даним Договором, фіксується сторонами в Акті прийомки-передачі виконаних робіт.
          Положеннями п.3.3. Договору вартість робіт сплачується Замовником Підряднику по факту за виконанні роботи на підставі  Актів прийомки-передачі виконаних робіт, підписаних уповноваженим представником Сторін, протягом 3 (трьох) банківських днів.
          Відповідно до пунктів 4.1.-4.2. Договору прийомка-передача виконаних робіт (результату виконаних робіт) здійснюється шляхом підписання сторонами Акту прийомки-передачі виконаних робіт, що надається Підряднику Замовнику в день закінчення виконання робіт. Підписання акту прийому–передачі виконаних робіт представником Замовника є підтвердження відсутності претензій з його боку.
          Відповідно до пункту 6.3. Договору за прострочення оплати виконаних робіт Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі облікової ставки Нацбанку України (що діяла у період, за який вона нараховується) від загальної вартості робіт за кожен день прострочення. При цьому сплата штрафних санкцій не звільняє Замовника від неналежного виконання ним своїх зобов`язань. 
Пунктами 8.1.-8.2. Договору усі спори, що виникають з даного Договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою юрисдикцією такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства. 
          Пунктом 9.1. Договору даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами скріплення печатками (у разі наявності) стороні і діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.
          На підтвердження виконання робіт було складено та підписано акт здачі-приймання робіт(надання послуг) №21 від 25.03.2019р. на суму 79  696,81 грн., в т.ч. ПДВ. Відповідно до якого Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має (т.1. а.с. 9).
25.03.2019 між Позивачем та Відповідачем в особі виконуючого обов`язки заступника директора Гіба Максима Олександровича, що діє на підставі довіреності від 26.07.2018р. №176, укладено Договір підряду № 11 (далі – Договір від 15.03.2019р.) (т. 1 а.с. 15-17)
Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Договору від 25.03.2019р. підрядник (Позивач) зобов`язався на свій ризик відповідно до завдань замовника (Відповідача) виконати сільськогосподарські роботи по коткуванню озимих сільськогосподарських культур, а саме озимих сільськогосподарських культур врожаю 2019р., загальною вартістю 8    899,64 грн. з ПДВ. 
Згідно із пунктами 2.1. Договору від 25.03.2019р. Підрядник забезпечує виконання сільськогосподарських робіт, передбачених цим договором, в термін з 25.03.2019 по 31.03.2019. Підрядник розпочинає виконання робіт на підставі письмової вимоги замовника про можливість початку роботи та виконаного пункту 3.3 договору. Підрядник закінчує виконання робіт по внесенню добрива під озимі сільськогосподарські культури на визначених замовником земельних ділянках і направлення повідомлення замовнику про закінчення робіт.
В положеннях пунктів 2.9.,2.10.,2.11. Договору зазначено, що після завершення робіт підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання палива та витратних матеріалів, отриманих від Замовника. Підрядник зобов`язаний повернути залишки невикористаного пального до моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт за даними договором.
Відповідно до п.3.2. Договору, обсяг фактично виконаних робіт та загальну вартість сільськогосподарських робіт, фактично виконаних Підрядником за даним Договором, фіксується сторонами в Акті прийомки-передачі виконаних робіт.
          Положеннями п.3.3. Договору вартість робіт сплачується Замовником Підряднику по факту за виконанні роботи на підставі  Актів прийомки-передачі виконаних робіт, підписаних уповноваженим представником Сторін, протягом 3 (трьох) банківських днів з дня їх підписання сторонами.
Згідно пунктів 4.1.-4.2. Договору прийомка-передача виконаних робіт (результату виконаних робіт) здійснюється шляхом підписання сторонами Акту прийомки-передачі виконаних робі, що надається Підряднику Замовнику в день закінчення виконання робіт. Підписання акту прийому–передачі виконаних робіт представником Замовника є підтвердження відсутності претензій з його боку.
Відповідно до пункту 6.3. Договору за прострочення оплати виконаних робіт Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі облікової ставки Нацбанку України (що діяла у період, за який вона нараховується) від загальної вартості робіт за кожен день прострочення. При цьому сплата штрафних санкцій не звільняє Замовника від неналежного виконання ним своїх зобов`язань. 
Пунктами 8.1.-8.2. Договору усі спори, що виникають з даного Договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою юрисдикцією такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства. 
          Пунктом 9.1. Договору даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами скріплення печатками (у разі наявності) стороні і діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.
          На підтвердження виконаних робіт відповідно до Договору підряду № 11 від 25.03.2019р. сторонами було підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 24 від 03.04.2019р. на суму 8  899,64 грн. Відповідно до якого Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.
Фермерське господарство “Джондір-Б” склало два рахунки на оплату, а саме : рахунок на оплату №70 від 25.03.2019р. на суму 79 696,81 грн., в т.ч. ПДВ (відповідно до Договору підряду №9 від 15.03.2019р.) та рахунок на оплату №74 від 03.04.2019р. на суму 8  899,64 грн., в т.ч. ПДВ (відповідно до Договору підряду №11 від 25.03.2019р.).
Відповідач свої грошові зобов`язання за вказаним договорами підряду щодо оплати не виконав, що і стало підставою звернення Фермерського господарства “Джондір-Б” з вказаним позовом до Господарського суду Одеської області.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. 
Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Як зазначалось раніше, між Фермерським господарством “Джондір-Б” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА” було укладено Договори підряду від 15.03.2019р. №9 та від 25.03.2019р. №11.
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника),а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду є оплатним, а тому обов`язок підрядника виконати певну роботу обумовлює обов`язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.
Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Як вбачається з матеріалів справи, пунктами 4.1.- 4.2. Договорів підряду встановлено, що приймання-передача виконаних робі (результату виконаних робіт) здійснюється шляхом підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт, що надається Підрядником Замовнику в день закінчення виконання робіт. Підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт представником Замовника є відсутності претензій з його боку.
Згідно зі  статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"  підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Саме акт здавання-прийняття робіт (послуг) є тим первинним документом, на підставі якого виникає обов`язок сплати, у зв`язку з тим, що за своїм призначенням останнім фіксується здійснення господарської операції.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 910/49/17 та від 18.02.2020 року у справі № 908/771/19.
Станом на день розгляду справи, відповідач надані позивачем послуги не сплатив, доказів на спростування позовних вимог не надав.
За таких обставин, з огляду на вищевикладене та враховуючи, що відповідно до наявних в матеріалах справи Актів №21 від 25.03.2019р. за Договором підряду №9 від 15.03.2019р. та актом №24 від 03.04.2019р. за Договором підряду №11, які підписано сторонами по справі, роботи за вищезгаданими договорами підряду виконані в повному обсязі на суму 88  596,45 грн., судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог про стягнення суми основного боргу в повному обсязі.
Доводи апелянта про те, що позивачем не надано звіту про використання палива та витратних матеріалів та щоденних звітів виконаних робіт відхиляються колегією суддів, оскільки підписуючи акти приймання-передачі робіт за відповідними Договорами підряду, відповідачем не надано жодних претензій щодо об`єму, якості та строку виконання робіт. 
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи заявника апеляційної скарги стосовно того, що позивачем не надано до матеріалів справи письмової вимоги про можливість початку роботи за Договорами підряду, оскільки саме лише посилання на відсутність письмової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА” до Фермерського господарства “Джондір-Б” про можливість початку роботи, жодним чином не звільняє відповідача від повної та своєчасної оплати за виконанні позивачем сільськогосподарські роботи відповідно до Договорів підряду №9 від 15.03.2019р. та №11 від 25.03.2019р., виконання яких підтверджується підписаними актами здачі-приймання робіт (надання послуг)№21 від 25.03.2019р. та  №24 від 03.05.2019р.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача за Договорами підряду пені, 3% річних та інфляційних, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунки пені,  3% річних та інфляційних, судова колегія погоджується з його правильністю та частковим задоволення позовних вимог в  частині – стягнення 6 521,48 грн. пені, 2 043,31 грн. інфляційних втрат, 2 786,10 грн. 3% річних.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, в даному випадку відповідачем не доведено належними та допустимими доказами невиконання позивачем зобов`язань за Договорами підряду від 15.03.2019р. №9 та від 25.03.2019р. №11,  а відтак відсутності свого обов`язку щодо здійснення оплати за цими Договорами.
Судова колегія зазначає, що місцевим господарським судом у ході розгляду справи було досліджено всі обставини справи, перевірено їх наявними у ній доказами, та надано їм відповідну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції та відхиляються судовою колегією.
За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА” на рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2021р. у справі №916/1114/20 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2021р. у справі №916/1114/20 залишається без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.          
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “ДНІСТРОВСЬКА” залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 26.04.2021р. у справі №916/1114/20 - без змін.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Головей В.М.

         Суддя                                                                                          Діброви Г.І.

          У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції Південно-західним апеляційним господарським судом, копії даної постанови поштою не надсилаються.
          Надіслати копію цієї постанови від 28.07.2021р. у справі №916/1198/21 на електронні адреси, зазначені учасниками справи.