Ухвала
 
28 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 219/1997/20
 
провадження № 61-9631св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої терористичним актом, за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 11 травня 2021 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.
 
Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 80 000,00 грн. кожному. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
 
Додатковим рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року стягнуто з Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь держави судовий збір у розмірі 717,69 грн. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь держави судовий збір у розмірі 717,69 грн.
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 11 травня 2021 року апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2020 року залишено без задоволення.
 
Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 жовтня 2020 року залишено без змін.
 
Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на додаткове рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року задоволено.
 
Додаткове рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2021 року скасовано.
 
Судові витрати пов`язанні з розглядом справи в суді першої інстанції компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
 
У касаційній скарзі Кабінет Міністрів України, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування статті 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16?ц, провадження № 14-17цс19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, підставою касаційного оскарження заявник зазначає необхідність відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16-ц, провадження № 14?17цс19, щодо визначення Кабінету Міністрів України належним представником держави у подібному спорі (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої терористичним актом призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян