Ухвала
 
20 липня 2021 року
м. Київ
справа № 480/2210/18
провадження № 61-11638ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 березня 
2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Миколаївської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконним, скасування наказу та рішення про державну реєстрацію права власності, витребування земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом 
до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області 
(далі - ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області), Миколаївської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконним, скасування наказу та рішення про державну реєстрацію права власності, витребування земельної ділянки.
Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області 
від 22 березня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру 
у Миколаївській області від 13 вересня 2017 року № 14-12472/14-17-СГ.
Витребувано у ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,0 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Миколаївської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2021 року рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області 
від 22 березня 2021 року залишено без змін.
У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2021 року.
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судового рішення. 
Також заявник у касаційній скарзі вказує на необхідності відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 472/1286/17-ц (провадження № 61-42797св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 472/1284/17 (провадження № 61-39982св18), від 09 жовтня 
2019 року у справі № 472/659/17 (провадження № 61-39640св18), 
від 23 січня 2020 року у справі № 472/1291/17 (провадження 
№ 61-41908св18), від 23 січня 2020 року у справі № 472/1281/17 (провадження № 61-37481св18), від 29 січня 2020 року у справі 
№ 472/1289/17 (провадження № 61-39642св18), від 20 березня 2020 року 
у справі № 472/1290/17 (провадження № 61-43828св18), від 18 листопада 2020 року у справі № 472/1280/17 (провадження № 61-43829св18), 
від 04 листопада 2020 року у справі № 472/1283/17 (провадження 
№ 61-40920св18), які застосовані судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
Разом з тим касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах) як на підставу оскарження судових рішень. 
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Разом з тим, до касаційної скарги додано заяву про зупинення дії оскаржуваних судових рішення до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Заява мотивована тим, що існує ймовірність  того, що ОСОБА_2 може бути відчужена земельна ділянка, власником якої є ОСОБА_1 .
У разі виконання постанови суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили, повернення буде утрудненим або взагалі не можливим, оскільки у випадку задоволення касаційної скарги у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності заявника автоматично відновлений не буде. Для поновлення порушених прав ОСОБА_1 повинен бути знову звертатись до суду з позовом про визнання права власності на вказану земельну ділянку. У вказаний проміжок часу земельна ділянка може бути відчужена, що знову ж таки значно ускладнить її повернення. 
Разом з тим, у березні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 09 лютого 2021 року у справі № 480/365/19 за позовом ОСОБА_4 
до ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, Миколаївської районної державної адміністрації, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання незаконними, скасування наказів та рішень про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити певні дії (провадження 
№ 61-2423св21).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Оскільки наведені у заяві ОСОБА_1 доводи є мотивованими, вони дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтею 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про зупинення дії судових рішень задовольнити.
Зупинити дію рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2021 року до закінчення їх перегляду 
в касаційному порядку.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Миколаївського районного суду Миколаївської області цивільну справу № 480/2210/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Миколаївської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання незаконним, скасування наказу та рішення про державну реєстрацію права власності, витребування земельної ділянки.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук