Номер провадження: 33/813/988/21
Номер справи місцевого суду: 494/701/21 
Головуючий у першій інстанції Дєтков О.Я. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2021 року                                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Хухрова С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ковтун К.В. на постанову Березівського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених
обставин судом 1-ої інстанції

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року

ОСОБА_1 , що народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, а також стягнутий судовий збір в сумі 454 грн.
Відповідно до постанови суду, 3 червня 2021 року о 20.10 годині, по автодорозі Т16-15, поблизу м. Березівка Одеської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Ковтун К.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження у адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог законодавства України, а саме: у протоколі, врученому ОСОБА_1 , не вказано, за якою частиною статті 130 КУпАП він притягується до адміністративної відповідальності, однак у протоколі, наявному в матеріалах справи, зазначена частина статті 130 КУпАП іншою ручкою, що свідчить про те, що вона була дописана після вручення протоколу ОСОБА_1 .
Захисник стверджує, що працівники поліції здійснювали тиск на ОСОБА_1 та погрожували йому обмеженням волі на 15 діб.
Окрім цього, з відеоматеріалів, що містяться у справі про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було перевірено на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру, однак він нічого не показав та працівники поліції почали змушувати ОСОБА_1 проходити його знову, але він відмовився. При цьому відомості з першого разу проведення перевірки не вносилися до протоколу та акт огляду не складався.
Захисник наголосила, що під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не були залучені свідки, а пояснення працівника поліції, як зацікавленої особи, яка склала протокол, не можуть бути допустимим доказом.
Крім того, суд першої станції не дослідив протокол на відповідність «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», не були досліджені на відповідність дотримання норм законодавства дії поліцейських на оглянутому судом відео.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу своєї захисниці, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду..., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.        
Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.
Водночас, порушення вказаного пункту Правил передбачає встановлену Кодексом України про адміністративні правопорушення відповідальність за ч.1 ст.130 цього Кодексу.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 099248, який був повторно досліджений під час апеляційного розгляду та відповідно до якого ОСОБА_1 , 03 червня 2021 року, о 20 годині 10 хвилин, за адресою: Одеська область, Березівський район, м. Березівка, а/ДТ1615, керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини; порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» та проведення огляду у медичному закладі - відмовився.
Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол серії ОБ № 099248 від 03 червня 2021 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.
При цьому, твердження апеляційної скарги про внесення виправлень (доповнень) в зазначеній протокол апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки цей доказ засвідчений підписом ОСОБА_1 у відповідному місці протоколу, а зазначення частини статті КУпАП виконано одним і тим самим кольором ручки.
Будь-яких інших порушень, які впливають на належність або допустимість цього доказу, апеляційним судом не встановлено.
Крім того з метою, перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні апеляційного суду досліджено наявний в матеріалах справи диск «VIDEX DVD+R16x, 4.7GB, 120MIN», на якому міститься відеофайл з назвою «00X0000_00000020210603202531_0004.MP4», відповідного розширення (формату) від 03 червня 2021, розміром 348 544 КБ.
З дослідження зазначеного відеозапису встановлено, що 03 червня 2021 року з 20 години 25 хвилин до 20 години 32 хвилини проводилась відеофіксація на технічний засіб працівника патрульної поліції, на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .
Так, під час вказаної відеофіксації, працівник патрульної поліції, який здійснював відеозапис на нагрудний реєстратор, роз`яснив ОСОБА_1 обов`язок останнього на проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер». При цьому, працівник патрульної поліції також надав ОСОБА_1 сертифікат вказаного технічного засобу, який підтверджує належне калібрування на момент проведення огляду, та запечатаний одноразовий засіб для проведення огляду.
Надалі, ОСОБА_1 , фактично не відмовлявсь від проходження медичного огляду, проте і не почав таке проходження, натомість користувався мобільним телефоном та комусь телефонував на протязі наступних п`яти хвилин відеозапису (з 20 години 27 хвилин до 20 години 32 хвилини).
О 20 хвилині 32 хвилини 14 секунд ОСОБА_1 здійснив спробу проходження медичного огляду на приладі «Драгер», однак виконав це неналежним чином, про що йому повідомив працівник патрульної поліції та запропонував ще наступну спробу.
Разом з тим, о 20 годині 32 хвилин 37 секунд ОСОБА_1 відмовився під подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосування технічного засобу «Драгер».
Дослідженим відеозаписом також підтверджуються відомості протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: незв`язна мова спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції; нестійка хода ОСОБА_1 ; сповільнена реакція.

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи, достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 03 червня 2021 року та інкримінуються ОСОБА_1 .
Водночас, апеляційний суд, за результатами дослідження вказаного відеозапису, не встановив підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 діяли неправомірно.
Також апеляційний суд вважає необґрунтованим твердження апеляційної скарги про фактичне проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останній здійснив неналежну спробу такого проходження, після чого відмовився від подальшого огляду, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При цьому під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив суду, що вважав недоцільним проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Відтак, наведений довід захисника спростовується дослідженим відеозаписом.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника Ковтун К.В. є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави або для зміни або скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ковтун К.В. - залишити без задоволення.
Постанову Березівського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.О. Толкаченко