Ухвала
 
20 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 757/52241/18-ц
унікальний № 2-469/2011
провадження № 61-24037св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балаклавського районного суду міста Севастополявід 26 липня 2013 року у складі судді Гапонова Д. Ю. та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 25 грудня 2013 року у складі колегії суддів: Клочка В. П., Володіної Л. В., Водяхіної Л. М. у справі № 2-469/2011 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Кримський інститут екології та проектування»про розірвання договору та стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «Кримський інститут екології та проектування» (далі - ТОВ «Кримський інститут екології та проектування») про розірвання договору та стягнення коштів.
Рішенням Балаклавського районного суду міста Севастополя від 26 липня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 25 грудня 2013 року, у позові відмовлено.
У січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Балаклавського районного суду містаСевастополявід 26 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 25 грудня 2013 року.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2014 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з Балаклавського районного суду містаСевастополя цивільну справу № 2-469/2011 за позовом  ОСОБА_1 до ТОВ «Кримський інститут екології та проектування» про розірвання договору та стягнення коштів.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами передано до Верховного Суду.
Згідно з Законом України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1207-VII у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам. Зокрема, передбачено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.
Оскільки станом на 31 серпня 2018 року через тимчасову окупацію частини території України справа на адресу суду касаційної інстанції не надійшла, що унеможливлювало її розгляд у касаційному порядку, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду ухвалою суду від 31 серпня 2018 року направив до Апеляційного суду міста Києва копії матеріалів касаційного провадження № 61-24037ск18 у справі № 2-469/2011 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кримський інститут екології та проектування» про розірвання договору та стягнення коштів для визначення суду з метою відновлення втраченого судового провадження.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року підсудність питання про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-469/2011 визначено Печерському районному суду міста Києва.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у справі № 2-469/2011 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кримський інститут екології та проектування» про розірвання договору та стягнення коштів.
Суд першої інстанції, відмовивши у відновленні втраченого судового провадження, виходив із того, що суду не надано жодних матеріалів для відновлення втраченого судового провадження, а зібраних судом матеріалів недостатньо для точного відновлення втраченого судового провадження в частині процесуальних та інших матеріалів.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційної скарги  ОСОБА_1 на рішення Балаклавського районного суду м. Севастополявід 26 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 25 грудня 2013 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.
Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою статті 494 ЦПК України, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.
Враховуючи неможливість відновлення втраченого провадження Балаклавського районного суду міста Севастополя, що встановлено ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року, касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Балаклавського районного суду містаСевастополявід 26 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 25 грудня 2013 року у справі № 2-469/2011 за позовом  ОСОБА_1 до ТОВ «Кримський інститут екології та проектування» про розірвання договору та стягнення коштів підлягає закриттю.
Керуючись статтями 260, 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Балаклавського районного суду міста Севастополявід 26 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 25 грудня 2013 року у справі № 2-469/2011 за позовом  ОСОБА_1 на рішення Балаклавського районного суду міста Севастополя від 26 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від 25 грудня 2013 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Кримський інститут екології та проектування» про розірвання договору та стягнення коштів закрити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді 	А. С. Олійник 	
     	  С. О. Погрібний   В. В. Яремко