УХВАЛА

21 вересня 2021 року 
Київ
справа №600/2600/20-а
адміністративне провадження №К/9901/16363/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.
суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,
розглянувши заяву Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про повернення судового збору за подання касаційної скарги на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №600/2600/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Буковинська хвиля" до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
02.12.2020 ТОВ "Буковинська хвиля" звернулось до суду з позовом, у якому просило:
визнати протиправним та скасувати рішення Нацради з питань телебачення і радіомовлення від 26.11.2020 № 1447 "Про повторний розгляд заяви від 05.08.2019     № 4/639 ТОВ "Буковинська хвиля", м. Чернівці,  щодо продовження строку дії ліцензії на мовлення (НР № 01071-м від 01.02.2013) (ефірне, позивні "Буковинська хвиля")";
визнати протиправною бездіяльність Нацради з питань телебачення і радіомовлення щодо не прийняття у встановлені строки рішення про продовження дії ліцензії на мовлення від 01.02.2013 серії НР № 01071-м (ефірне, позивні "Буковинська хвиля");
зобов`язати Нацраду з питань телебачення і радіомовлення прийняти рішення, яким продовжити строк дії ліцензії на мовлення від 01.02.2013 серії НР № 01071-м (ефірне, позивні "Буковинська хвиля"), виданої ТОВ "Буковинська хвиля".
Позовні вимоги ТОВ "Буковинська хвиля" обґрунтувало тим, що оспорюване рішення  є протиправним  та таким, що підлягає скасуванню, оскільки ним виконано всі необхідні умови, визначені законом для продовження строку дії ліцензії, а відповідач за відсутності підстав для відмови у її продовженні, передбачених частиною сьомою статті 33 Закону України від 21.12.1993 № 3759-XII "Про телебачення і радіомовлення", що було встановлено рішенням суду у справі № 3759-XII, яке набрало законної сили, неправомірно відмовив у такому продовженні, при цьому допускаючи бездіяльність щодо неприйняття у встановлені строки рішення про продовження дії ліцензії на мовлення.
Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 28.12.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021, задовольнив позовні вимоги.
29.04.2021 Нацрада з питань телебачення і радіомовлення звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування  судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, оскільки ними застосовано норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №826/3335/17 та від 12.12.2019 у справі №826/15684/16, просила скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021, ухвалити нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.
Верховний Суд ухвалою від 24.05.2021 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та витребував матеріали справи.
Ухвалою Верховного Суду від 08.09.2021 на підставі пункту 5 частини першої статті 339 КАС України закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №600/2600/20-а за вищевказаним позовом у зв`язку із тим, що висновки щодо застосування норми права, які викладені у постановах Верховного Суду та на які посилався скаржник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними.
15.09.2021 до Верховного Суду надійшла заява Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про повернення судового збору за подання касаційної скарги на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №600/2600/20-а.
Колегія суддів, обговоривши доводи заяви про повернення судового збору дійшла висновку про таке.
Частиною другою  статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до пункту 5 частини першої  статті 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Отже, наведеною нормою Закону № 3674-VI передбачено повернення судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі. Підстави для закриття провадження у справі визначені статтею 238 КАС України.
Водночас підстави для закриття касаційного провадження (як окремої стадії судового процесу) передбачені статтею 339 КАС України, зокрема пунктом 5 частини першої якої передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Колегія суддів зауважує, що наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття касаційного провадження призведе до залишення в силі рішення суду апеляційної інстанції.
Повернення судового збору у разі закриття касаційного провадження  не входить до передбаченого статтею 7 Закону №3674-VI вичерпного переліку підстав для повернення судового збору.
За такого правового регулювання підстави для задоволення заяви Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про повернення судового збору відсутні.
Керуючись статтею  132 КАС України, статтею 7 Закону № 3674-VI, Верховний Суд,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у заколенні заяви Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про повернення судового збору за подання касаційної скарги на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №600/2600/20-а.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик,
Судді Верховного Суду