Ухвала                                                               
 
27 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 395/840/20-ц
провадження № 61-13173св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
треті особи: Канізька сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області, Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області                               від 05 березня 2021 року у складі судді Орендовського В. А. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 06 липня 2021 року у складі колегії суддів: Голованя А. М., Карпенка О. Л., Письменного О. А., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Канізька сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області (далі - Канізька сільська рада), Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області (далі - Новоукраїнська РДА), Товариство                       з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань» (далі - ТОВ «МТС Ятрань»), про визнання недійсними державних актів на землю.
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_5 . Від неї у спадщину за заповітом вона отримала земельку ділянку, кадастровий номер: 3523883200:02:000:0368, площею 6,53 га, право на яку посвідчено державним актом на право власності на землю серії КР № 074011, виданим 05 липня 2006 року, зареєстрованим у Книзі реєстрації державних актів на право власності па землю за № 029.
 
Під час переоформлення спадкового майна, вона дізналась, що на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 6,53 га, видано ще два державні акти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до розпорядження голови Новомиргородської районної державної адміністрації від 24 травня 2005 року № 431-р. Зокрема, ОСОБА_2 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 3,2657 га серії КР             № 009347 від 05 вересня 2006 року, зареєстрований за № 33, а ОСОБА_6 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 3,259 га, серії KP № 009348 від 05 вересня 2006 року, зареєстрований за № 35.
 
Єдиним законним власником земельної ділянки, який першим отримав державний акт на право власності на землю, а також першим відповідно до закону зареєстрував це право, була ОСОБА_5 , а на сьогодні є вона як її спадкоємець. Зокрема це підтверджується договором оренди землі № 263 із TOB «МТС Ятрань», яким спершу спадкодавець, а згодом і вона фактично передала в оренду землю та отримувала плату за таке користування. Проте у кінці 2018 року, ТОВ «МТС Ятрань» припинив виплату орендної плати, яку сплачувало щорічно до того, мотивуючи свою відмову тим, що товариство, як орендар, уклало нові договори оренди з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що виявилося порушенням прав дійсного власника, а саме її прав, отже саме з цього моменту, вважає необхідно розпочати обчислення строків позовної давності у цій справі.
 
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила визнати недійсними державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР № 009347, виданий ОСОБА_2 Новомиргородською РДА Кіровоградської області 05 вересня 2006 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР № 009348, виданий ОСОБА_3 Новомиргородською РДА Кіровоградської області 05 вересня                2006 року.
 
Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області                               від 05 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі не порушили право власності позивача, оскільки вони раніше позивача на законних підставах отримали своє право на земельну частку (пай) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб».
 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 06 липня 2021 року рішення суду першої інстанції змінено, шляхом викладення мотивувальної частини рішення                        в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
 
Змінюючи рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії КР № 074011 вказана площа земельної ділянки 6,53 га, і вона є відмінною від площі земельних ділянок, зазначених у Державному акті серії КР № 009347 - 3,2657 га та серії KP № 009348 - 3,259 га. Крім того, у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії КР          № 074011 вказано номер земельної ділянки - 368, у Державному акті серії КР                      № 009347 - 401, а в Державному акті серії KP № 009348 - 402. Всі три земельні ділянки мають різні кадастрові номери.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що експертиза щодо встановлення обставин накладення спірних земельних ділянок не призначалась. При цьому, жодною із сторін не надано висновку з цих питань, проте з`ясування відповідного питання має значення для визначення того, чи накладаються земельна ділянка, яка належить позивачу, на земельні ділянки, передані відповідачам.
 
Отже, суд першої інстанції зробив передчасний висновок про те, що земельна ділянка позивача повністю співпадає із земельними ділянками відповідачів.
 
Таким чином, підставою для відмови у позові має бути недоведеність факту порушення права позивача на землю, не у зв`язку з тим, що вона набула право власності на ту ж саму земельну ділянку пізніше за відповідачів, як помилково зазначив суд першої інстанції, а у зв`язку з тим, що відсутні підстави вважати, що відповідачами набуто у власність ту ж саму земельну ділянку, яка належить позивачу.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги
 
У серпні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4  подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду           від 06 липня 2021 року, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Підставами касаційного оскарження вказує на те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 372/6016/13-ц (провадження                 № 61-17631св20).
 
Також як на підставу оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме зазначає, що суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбаченихпунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження     у справі, витребувано матеріали цивільної справи, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
27 серпня 2021 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Канізька сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області, Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань» про визнання недійсними державних актів на землю, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду            від 06 липня 2021 року призначити до судового розгляду на 06 жовтня 2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак    	
 	І. Ю. Гулейков     В. В. Яремко