П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/417/21-а 
                                                     Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук Андрій Валерійович   
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
27 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Черняк А.В., 
представника позивача: Герасимчука С.П. 
представника відповідача: Порхун Л.М.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року (м. Вінниця, 25 травня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення  від 24.12.2020 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданої на ім`я громадянина Єгипту ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу.
Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач прибув в Україну з метою навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова.
20.08.2019 позивачу видано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 . Термін дії посвідки – до 01.08.2021.
16.12.2020 від Управління боротьби зі злочинами пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП у Вінницькій області на адресу відповідача надійшло подання за №1815/16/02-2020 від 16.12.2019 про скасування позивачу посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 . В поданні зазначається, що 23.08.2020 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з   НОМЕР_2 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в КП ВОНД "Соціотерапія" висновок №2655. Тобто своїми діями позивач порушив вимоги п.2.9 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду від 20.11.2020 (справа №127/19482/20) позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 
Крім того, відповідно до інформації ІПНП НПУ встановлено, що ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області постанова ДП18/853681 від 23.08.2020 за ч.2 ст.126 КУпАП. Також відповідно до листа Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.10.2020 №7418/2.4/0-20 на виконанні перебуває один виконавчий документ про стягнення коштів.
Як зазначено у поданні, наведені обставини є підставою для прийняття рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні.
24.12.2020 за результатами розгляду вказаного подання відповідачем затверджено висновок про скасування та вилучення посвідки на тимчасове проживання громадянина Єгипту ОСОБА_1 . При цьому зміст висновку повністю відтворює відомості, наведені у поданні.  Крім того, вказано, що позивач, перебуваючи на території України, систематично порушує законодавство країни перебування. У висновку зазначено, що рішенням УДМС у Вінницькій області від 23.05.2019 скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_3 , видану громадянина Єгипту ОСОБА_2 . Прийняте рішення позивач до суду не оскаржував. Відтак, враховуючи факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, наявність системних порушень та керуючись підпунктом 4 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018, постановлено скасувати та вилучити посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 .
Рішенням начальника УДМС у Вінницькій області Б. Наливайком від 24.12.2020 скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , видану на ім`я позивача. 
24.12.2020 рекомендованим листом на адресу місця реєстрації позивача відповідачем надіслано повідомлення про скасування посвідки, до якого долучено копію відповідного рішення.  
Згідно розписки від 30.12.2020 позивача ознайомлено з рішенням про скасування посвідки на тимчасове проживання та роз`яснено порядок її здачі/чи оскарження рішення УДМС у Вінницькій області.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, відповідно до частини 13 статті 4 цього Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.
За змістом пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI посвідка на тимчасове проживання – документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Частиною 18 статті 5 цього ж Закону передбачено, що технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок їх оформлення, виготовлення та видачі встановлюються Кабінетом Міністрів України.
В силу частини 2 статті 15 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" та ч. 18 ст. 5 Закону № 3773-VI Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 322 від 25.04.2018, якою затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі – Порядок).
Пунктом 1 Порядку встановлено, що посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
За правилами пп. 1 пункту 3 Порядку посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та які досягли 16-річного віку або не досягли 16-річного віку, але самостійно прибули в Україну з метою навчання.
Іноземцям та особам без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання, посвідка видається на період навчання, який визначається наказом закладу освіти про встановлення періодів навчання для іноземних студентів (п. 4 Порядку).
У відповідності до пункту 53 видача іноземцеві або особі без громадянства посвідки здійснюється територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для її оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обміну.
Водночас підстави для скасування посвідки на тимчасове проживання визначаються окремим розділом Порядку.
Згідно з пунктом 63 Порядку посвідка на тимчасове проживання скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав у разі:
1) отримання від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;
2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони – юридичної особи;
3) коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;
4) коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;
5) коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України;
6) отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист;
7) в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 64 Порядку визначено, що рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.
Вимогами пункту 65 Порядку передбачено, що копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається такій особі і приймаючій стороні рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття.
Як уже зазначалося, позивач прибув в Україну з метою навчання та документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_4 , виданою 20.08.2019 з терміном дії до 01.08.2021. При цьому, підставою для прийняття відповідачем оскарженого рішення послугували обставини викладені в поданні Управління боротьби зі злочинами пов`язаними з торгівлею людьми ГУ Національної поліції у Вінницькій області про скасування посвідки на тимчасове проживання стосовно вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Встановлено, що оскаржене рішення від 24.12.2020 про скасування посвідки позивача на тимчасове проживання № НОМЕР_1 було прийняте відповідачем на підставі положень пп. 4 п. 63 Порядку, згідно з яким посвідка скасовується у разі коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.
Тобто необхідно дослідити, чи дійсно дії позивача, які пов`язані із вчиненням ним адміністративного правопорушення, є такими, що загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав та інтересів інших осіб.
Підставою для такого рішення стало подання Управління боротьби зі злочинами пов`язаними з торгівлею людьми ГУ НП у Вінницькій області від 16.12.2020 №1515/16/02-2020 (вх. від 16.12.2020 №8560/1/0501-20), в якому повідомлялося про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.
За результатами розгляду вказаного подання відповідач, як уповноважений орган державної влади, дійшов висновку про наявність у діях позивача загрози громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.
Судом встановлено, що єдиною підставою для прийняття відповідачем оскарженого рішення стали обставини, викладені у поданні про скасування посвідки на тимчасове проживання, щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення. 
Так, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2020 у справі №127/19482/20 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у порушенні пункту 2.9.а ПДР України. Постановою Вінницького апеляційного суду від 28.01.2021  постанову Вінницького міського суду від 20.11.2020 у справі №127/19482/20 залишено без змін.
Доводи відповідача, що позивач злісно порушує законодавство України, а особливо громадський порядок, є безпідставними, позаяк суду не надано жодного доказу який би підтверджував факт притягнення позивача до будь-якої відповідальності за дії, об`єктом посягання якого є громадський порядок. Об`єктом посягання при порушенні правил дорожнього руху, що мало місце у даній справі, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності, однак аж ніяк не громадський порядок. 
Слід зауважити, що з огляду на положення чинного законодавства наявність подання органу поліції про скасування посвідки не є безумовною підставою для прийняття відповідачем рішення про скасування посвідки іноземця на тимчасове проживання, а отримана у такий спосіб інформація є приводом для проведення міграційним органом відповідної перевірки з метою прийняття рішення, яке б відповідало критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Такими критеріями є, зокрема, обґрунтованість, тобто прийняття рішення з урахуванням всіх обставин, що мають значення; добросовісність; розсудливість; пропорційність, що означає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Згідно статті 1 Закону України "Про національну безпеку України" №2469-VІІІ від 21.06.2018 громадська безпека і порядок - захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз; національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.
Враховуючи встановлені обставини слід зазначити, що хоча допущене позивачем адміністративне правопорушення і пов`язане із порушенням правил дорожнього руху, проте не може бути кваліфіковане як дія, що загрожує національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні в розумінні норм діючого законодавства. Більше того відповідач вважаючи позивача суспільно небезпечною особою навіть не з`ясував його характеризуючих даних за місцем проживання, навчання, які в сукупності з обставинами скоєного правопорушення могли б свідчити про якусь суспільну небезпеку цієї особи. З поміж іншого суду не надано жодного доказу який би підтверджував спричинення позивачем будь-якої шкоди (майнових та/чи грошових збитків), а також того, що склад адміністративного правопорушення скоєного позивачем (ч.1 ст. 130 КУпАП) виходить за рамки безпосереднього об`єкта посягання чи спричинення будь-яких наслідків внаслідок вчинення вищезгаданого правопорушення. 
Відтак, висновок УДМС України у Вінницькій області про загрозу посягань з боку позивача на основи національної безпеки, громадського порядку, на здоров`я громадян не відповідає фактичним обставинам справи та не може базуватись на припущеннях, що ґрунтується на ймовірності існування певних фактів, не підтверджених жодними доказами.
Також, при вирішенні даного спору, слід зважати на мету перебування позивача в Україні, а саме навчання у Вінницькому національному університеті ім. М.І. Пирогова. Так, згідно витягу з наказу від 24.07.2019 №379 ОСОБА_4 зараховано на навчання на 4 курсі медичного факультету з англомовною формою навчання. Термін навчання до 01.08.2021.
Крім того, слід взяти до уваги позитивну особисту характеристику позивача, надану проректором з міжнародних зв`язків доктором медичних наук С.В. Заїка, в якій, серед іншого, вказано, що до завершення терміну навчання залишається п`ять місяців.
Матеріали справи також містять лист-відповідь Центрального відділу ДВС у м.Вінниці Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 28.01.2021 №17408/15.26-25/38 на адвокатський запит представника позивача, зі змісту якого вбачається, що станом на 28.01.2021 виконавчих документів відносно позивача не зареєстровано.
Так само, на противагу доводів відповідача щодо наявності незавершених виконавчих проваджень відносно позивача варто зауважити, що матеріали справи містять докази  сплати штрафу, накладеного рішенням суду у справі №127/19482/20 (квитанція №ПН3997407 від 05.02.2021 та судового збору.
Приймаючи оскаржене рішення від 24.12.2020 відповідач не вказав тих фактичних обставин та доказів на підтвердження вчинення позивачем, які передбачені підпунктом 4 пункту 63 Порядку №322, та які могли б бути підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання.
При цьому, слід зазначити, що відповідачем при прийнятті спірного рішення, не дотримано одного з елементів критерію "необхідності у демократичному суспільстві", а саме - принципу пропорційності, який, в свою чергу, вимагає встановлення балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негативних наслідків для позивача за відсутності вини останнього.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у справі №820/2262/17 (провадження №К/9901/1650/18), який викладено в постанові від 18.04.2018.
Враховуючи викладене, рішення УДМС України у Вінницькій області від 24.12.2020 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_5 , є протиправним.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Постанова суду складена в повному обсязі 28 липня 2021 року.
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.