ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" липня 2021 р.                                                                 Справа №914/3176/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                                 О.С.Скрипчук 
суддів                                                                                                    Г.В. Орищин
                                                                                                    О.Л. Мирутенка
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ковалик Галини Романівни б/н від 18.03.2021 (вх. № 01-05/1104/21 від 30.03.2021)
на рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 (м. Львів, суддя О.Ю. Бортник)
у справі № 914/3176/20
за позовом: Фізичної особи-підприємця Дзюньки Василя Ярославовича, м.Рава-Руська Львівської області 
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ковалик Галини Романівни, м. Львів
про стягнення заборгованості в сумі 34 000,00 грн
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець Дзюнька Василь Ярославович звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ковалик Галини Романівни, про стягнення 34  000,00грн. заборгованості.
Позов мотивований тим, що відповідач не здійснив оплату за надані послуги, на підставі договору-заявки № КТ20-00032 про надання транспортно-експедиційних послуг від 27.01.2020.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 позов фізичної особи-підприємця Дзюньки Василя Ярославовича задоволено. Суд виніс рішення, яким стягнув з фізичної особи-підприємця Ковалик Галини Романівни на користь фізичної особи-підприємця Дзюньки Василя Ярославовича 34  000,00 грн. основного боргу, 2102 грн. судового збору та 7800 грн. витрат на правову допомогу адвоката.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у матеріалах справи відсутні, докази, які б спростували позовні вимоги або свідчили про добровільне погашення відповідачем 34  000,00 грн. боргу. 
Не погоджуючись з даним рішенням суду фізична особа-підприємець Ковалик Галина Романівна подала апеляційну скаргу б/н від 18.03.2021, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції  не було перевірено дійсного стану розрахунків між сторонами згідно правовідносин по договору-заявки № КТ20-00032 від 27.01.2020 про надання транспортно-експедиційних послуг, зобов`язань по інших правовідносинах сторін, неправильно визначено суму заборгованості.
Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 26.04.2021, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 – залишити без змін.
Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновки місцевого господарського суду не спростовує. З приводу тверджень апелянта про те, що судом не перевірено дійного стану розрахунків позивач зазначає, що такі твердження не відповідають дійсності, а матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачем здійснювались хоч якісь платежі за спірне перевезення.
Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2020 року між фізичною особою-підприємцем Ковалик Галиною Романівною (експедитор) та фізичною особою-підприємцем Дзьонькою Василем Ярославовичем (перевізник) було укладено договір-заявку № КТ-20-00032 про надання транспортно-експедиційних послуг (надалі договір-заявка). Згідно умов договору  позивач зобов`язався перевезти вантаж (медикаменти) за маршрутом Блонь - Мила (марка автомобіля ДАФ ВС 1917НЕ/ НОМЕР_1 ; дата та час завантаження: 28.01.2020.; адреса завантаження:BAXTER Polska Sp.z.o.o., Osiedle Pass 21С, 05-870 BLONIE; адреса розмитнення: с.Чайки, вул.Антонова 1а П.П. «Фармлогістика»; адреса розвантаження: смт.Мила. Київська область; вартість перевезення та форми оплати : 34  000,00 грн. Б/г без ПДВ, 7-10 банківських днів, по отриманню оригіналів).
Пунктами 1, 2 договору-заявки визначено, що дана заявка при відсутності довготермінового договору між «експедитром» і «перевізником» має силу договору на разове перевезення. Факсимільна копія даної заявки має повну юридичну силу нарівні з оригіналом. У випадку не повернення оригіналу завіреного замовником (експедитором) акту виконаних робіт протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання та відсутності обґрунтованої письмової відмови, Акт вважається підписаним, послуги наданими та прийнятими замовником (експедитором). Оплата по даній заявці здійснюється протягом 7-10 банківських днів, по отриманню оригіналів документів.
На підтвердження належного виконання зобов`язання з перевезення вантажу позивачем подано міжнародні товарно-транспортні накладні CMR №№ FCA280120C, FCA280120А, FCA280120В. З згаданих накладних (CMR) вбачається, що вантаж отримано ПП «Фармлогістика», а не одержувачем, зазначеним у графі 2 цих накладних. Вказане підтверджується відмітками проставленими ПП «Фармлогістика» у графі 24 накладних (CMR).
Позивач вказує на те, що дотримуючись вказівок первісного одержувача доставив вантаж кінцевому одержувачу ПП «Фармлогістика».
Факт надання послуг на підставі договору-заявки № КТ20-00032 від 27.01.2020. підтверджується Актом № 30 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2020, який підписано позивачем та відповідачем, без зауважень,  та скріплено їхніми печатками.
Пунктом 2 договору-заявки № КТ20-00032 від 27.01.2020 передбачено, що оплата по даній заявці здійснюється протягом 7-10 банківських днів, по отриманню оригіналів документів.
Як стверджує позивач, 03.02.2020 ним скеровувались відповідачу оригінали документів, отримання яких за змістом договору-заявки є підставою для здійснення оплати. На підтвердження наведеного, позивачем подано суду фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 03.02.2020 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ФОП Ковалик Г.Р. З цього рекомендованого поштового відправлення вбачається, що поштове відправлення позивачем скеровувалась 03.02.2020 ФОП Ковалик Г.Р. та отримане нею 05.02.2020. Однак оплата у строки, встановлені Договором-заявкою №КТ20-00032, відповідачем здійснена не була.
При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інші суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. 
Згідно з ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).
Факт надання послуг на підставі договору-заявки № КТ20-00032 від 27.01.2020. підтверджується Актом № 30 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2020 на суму 34  000,00 грн, який підписано позивачем та відповідачем, без зауважень, та скріплено їхніми печатками. Зазначений факт не заперечується відповідачем.
Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що відповідач розрахувався перед позивачем, згідно договору-заявки № КТ20-00032 від 27.01.2020, за таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку, що заявлені позивачем до стягнення з відповідачки 34  000,00 грн. основного боргу підлягають до задоволення.
Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не було перевірено дійсного стану розрахунків між сторонами згідно правовідносин по договору-заявки № КТ20-00032 від 27.01.2020 про надання транспортно-експедиційних послуг та неправильно визначено суму заборгованості. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника висновків місцевого господарського суду не спростовують.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу, покласти на скаржника.
Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу було заявлено клопотання про стягнення з відповідача 2700,00 грн. витрат понесених на професійно правничу допомогу, у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення. Відзив на апеляційну скаргу був направлений на адресу відповідача (апелянта) 27.04.2021, що підтверджується описом вкладення у цінний лист.
Згідно з приписами статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив стягнути з відповідача 2700,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
До відзиву на апеляційну скаргу позивач додав копії наступних документів: договір № 2 від 23.04.2021 про правову допомогу, укладений між ФОП Дзюнькою Василем Ярославовичем та адвокатом Лозою Віктором Михайловичем; Акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 26.04.2021, який підписаний ФОП Дзюнькою Василем Ярославовичем та адвокатом Лозою Віктором Михайловичем; квитанцію до прибуткового касового ордера № 07-04 від 26.04.2021, згідно якого позивач оплатив 2700,00 грн. на підставі договору № 2 від 23.04.2021; ордер № 1016441 від 26.04.2021 виданий адвокатом Лозою В.М. на надання правової допомоги ФОП Дзюньці В.Я у Західному апеляційному господарському суді; свідоцтво № 507 від 16.05.2008 про зайняття адвокатською діяльністю Лози В.М.
З Акту приймання-передачі наданих послуг № 2 від 26.04.2021, який підписаний  ФОП Дзюнькою Василем Ярославовичем та адвокатом Лозою Віктором Михайловичем, вбачається, що позивачу  було надано правову допомогу у суді апеляційної інстанції, а саме: вивчення, аналіз апеляційної скарги (3 год. 10 хв.) підготовка відзиву на апеляційну скаргу (4 год. 00 хв.; вивчення інших дій необхідних для розгляду справи в суді апеляційної інстанції та повного юридичного супроводу (2 год.00 хв.), на загальну суму 2700,00 грн.
Відповідачем не надано заперечень щодо заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на викладене, витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 2700,00 грн. у даній справі є обґрунтованими, тому керуючись ст. 129 ГПК України підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ковалик Галини Романівни б/н від 18.03.2021 (вх. № 01-05/1104/21 від 30.03.2021) залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 01.03.2021 у справі № 914/3176/20 залишити без змін.
3.          Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4.          Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ковалик Галини Романівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Дзюньки Василя Ярославовича ( АДРЕСА_2 ,   ІПН НОМЕР_3 ) 2  700,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
5.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя                                                                       О.С. Скрипчук

Суддя                                                                                          Г.В. Орищин 

Суддя                                                                                           О.Л. Мирутенко