ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/8789/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Шальєвої В.А., Чабаненко С.В.,   розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року в адміністративній справі №280/8789/20 (суддя у 1 інстанції Семененко М.О.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в  якому просив: 
1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно;
2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу державну пенсію по інвалідності з розрахунку 8-ми мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно з урахуванням виплачених сум;
3) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 25 квітня 2019 року;
4) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796, починаючи з 25 квітня 2019 року, з урахуванням вже виплачених сум.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та в перерахунку і виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 25.04.2019 року, оформлене листом від 17.09.2020 року №8339-8077/К-02/8-0800/20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року (включно) з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком,  у відповідності до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення з позовом до суду. Зазначено, що відповідно до Закону №796 пенсія передбачена для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, проте позивач не проходив дійсну строкову службу під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Також, оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження служби (військових зборів), а був направлений у відрядження підприємством на якому працював, положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на позивача не розповсюджуються. 
В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Відповідно до вимог  статті 311 КАС України  справа розглянута в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 05.03.2003 року з отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №796-XII, перебуває на обліку в Управлінні.
У відповідності до посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.08.2019 року позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.
Згідно з довідки МСЕК серії АГ №018813 від 05.03.2003 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 року №2а-2512/10 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя здійснити нарахування ОСОБА_1 та виплату недоотриманих ним починаючи з 01.03.2010 року сум державної та додаткової щомісячної пенсії, розрахованих відповідно до статті 50 Закону №796-XII, що складає 75% мінімальної пенсії за віком, та відповідно до частини 4 статті 54 Закону №796-XII, що складає для інваліда 2 групи не нижче ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а також з урахуванням вимог частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати і статті 67 Закону №796-XII, та з відрахуванням раніше виплачених ОСОБА_1 сум пенсії.
Так, позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив: 
- здійснити перерахунок та виплату позивачу державної пенсії по інвалідності з розрахунку 8-ми мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, з розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону №1058-IV, відповідно до статей 50, 54 Закону №796-XII за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно з урахуванням виплачених сум;
- здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону №796-XII, починаючи з 25.04.2019 року, з урахуванням вже виплачених сум.
Листом №8339-8077/К-02/8-0800/20 від 17.09.2020 року Управління повідомило позивача про те, що на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 року по справі №2а-2512/10, якою змінено постанову Комунарського районного суду від 19.11.2010 року №2-а-2512/10/0812, позивачу було проведено перерахунок державної та додаткової щомісячної пенсії, розрахованої відповідно до статті 50 Закону №796-ХІІ, що складає 75% мінімальної пенсії за віком, та відповідно до частини 4 статті 54 Закону №796-ХІІ, що складає для особи з інвалідністю II групи не нижче ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а також з урахуванням вимог частини 1 статті 28 Закону №1058-IV з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.03.2010 року по 31.07.2011 року в сумі 85 975,00 грн., яка була виплачена у серпні 2011 року. Починаючи з 19.06.2011 року пенсійну справу приведено у відповідність до норм Закону України від 14.06.2011 року № 3491- VІ "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" (далі - Закон №3491-VІ). На виконання пункту 7 Закону №3491-VІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" відповідно до якої, установлені розміри пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, в тому числі для учасників ліквідації аварії, в залежності від періодів (років), евакуйованих та інших постраждалих та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи. Частиною 3 статті 59 Закону №796-ХІІ визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону №796-ХІІ або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження строкової служби (відповідно до матеріалів пенсійної справи період проходження військової служби - з 06.06.1961 по 23.11.1964 ), підстави для обчислення пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, відсутні. Крім того, повідомлено, що пенсія позивача розрахована та виплачується вірно у відповідності до вимог чинного законодавства.
Надаючи  оцінку спірним правовідносинам,  колегія суддів виходить з наступного.
Щодо посилань відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, колегія суддів зазначає, що відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, порушення свого права на отримання пенсії у належному розмірі позивач дізнався, отримавши відповідь на заяву, оформлену листом від 17.09.2020 року №8339-8077/К-02/8-0800/20, а позов подано до суду 30.11.2020 року (засобами поштового зв`язку), тобто в межах строку, передбаченого статтею 122 КАС України. У зв`язку з цим, суд вважає безпідставними доводи відповідача про порушення позивачем строків звернення з позовом до суду.
Слід також врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.12.2020 року у справі №510/1286/16-а про те, що: "... визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку."
Відповідно до статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно із пунктом 4 статті 54 Закону №796-XII (в редакції від 09.07.2007р. згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.
Частиною 1 статті 50 Закону №796-XII передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірах: інвалідам ІІ групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.
При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частини 1 статті 28 Закону №1058-IV встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014р. №719-VII (який набрав чинності з 01.01.2014) не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів державної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону №796-XII.
Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону №796-XII над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1210 від 23.11.2011р., з 01.01.2014р. нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю, повинні були здійснюватись у розмірі та на підставі статей 50, 54 Закону №796-XII.
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014р. №1622-VII, який набрав чинності 03.08.2014р. розділ "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.
Відтак, з 03.08.2014 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Отже, в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати позивачу пенсію в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону №796-XII, а не Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року №1210.
Вищенаведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.09.2018 року по справі №522/6810/17.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідач у листі від 17.09.2020 №8339-8077/К-02/8-0800/20, відмовляючи в здійснені перерахунку та виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року у відповідності до частини 3 статті 59 Закону №796-XII, починаючи з 25.04.2019 року, зазначив, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження строкової військової служби, а тому не має право на відповідний перерахунок. 
Відповідно до статті 1 Закону №796-ХІІ закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Таким чином, Закон №796-ХІІ спрямований на захист трьох категорій осіб, які постраждали внаслідок: 1) Чорнобильської катастрофи; 2) інших ядерних аварій та випробувань; 3) військових навчань із застосуванням ядерної зброї.
Відповідно до статті 10 Закону №796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Позивач відноситься до осіб учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується документами, які містяться в матеріалах справи.
Статтею 59 вищевказаного Закону урегульовано порядок призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Частиною 3 статті 59 Закону №796-ХІІ у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05.10.2006 року №231-V визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Таким чином, частиною 3 статті 59 Закону №796-ХІІ у редакції закону, чинній до 01.10.2017 року, було визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
Указаною нормою в редакції, чинній з 01.10.2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
З аналізу редакцій частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ вбачається, що Законом України від 03.10.2017 року №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" розширено перелік осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.
Водночас незмінною залишилась умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період.
Таким чином для отримання пенсії на підставі частини 3 статті 59 цього Закону особі необхідно було відповідати таким критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаного.
Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України (другий сенат) від 25.04.2019 року № 1-р (ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону №796-XII.
Таким чином, словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини 3 статті 59 Закону №796-XII, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 25.04.2019 року.
З огляду на це чинними з 25.04.2019 року є положення частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Тобто фактично в результаті ухвалення Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 року № 1-р (ІІ)/2019 змінено положення частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширюється порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.
Відтак особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно з частиною 3 статті 59 Зaкoну №796-ХІІ з 25.04.2019 року.
Таким чином, посилання відповідача на те, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження строкової військової служби у спірних правовідносинах не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року у відповідності до частини 3 статті 59 Закону №796-XII, оскільки словосполучення "дійсної строкової" норми частини 3 статті 59 Закону №796-XII втратило чинність з 25.04.2019 року.
Стосовно доводів скаржника, що оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження служби (військових зборів), а був направлений у відрядження підприємством на якому працював, положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на позивача не розповсюджуються, колегія суддів зазначає, що вказані доводи не були зазначені в листі від 17.09.2020 року №8339-8077/К-02/8-0800/20 як на підставу у відмові вимог позивача, а тому колегія суддів не вбачає підстав для надання оцінки таким аргументам, оскільки суд повинен надати оцінку лише тим аргументам, які були зазначені в рішенні суб`єкта владних повноважень. 
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року в адміністративній справі №280/8789/20 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року в адміністративній справі №280/8789/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко