ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 р. 	Справа № 520/16499/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 (головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В.)  по справі № 520/16499/2020
за позовом                  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до                  Головного управління ДПС у Харківській області  
про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1  (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області від 23 грудня 2019 року № 0096885606 та № 0096875606 .  
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у задоволенні позову відмовлено.          
ФОП ОСОБА_1 , не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що податковим органом порушено триденний строк надіслання акту перевірки, не враховано вимогу позивача розглядати заперечення на акт перевірки за його участі, не повідомлено позивача про розгляд заперечень до акту та розгляд їх за його відсутності, чим порушено вимоги пунктів 86.7., 86.8. статті 86 ПК України, що є підставою для скасування податкових повідомлень - рішень. Також посилається на судову практику Верховного Суду  від 15.09.2019 по справі №826/3576/15, від 09.07.2020 по справі № 340/94/19, від 28.09.2020 по справі № 520/2305/19, 28.05.2020 по справі № 818/532/16.
ГУ ДПС у Харківській області (далі - відповідач) не надало відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1  зареєстрований як фізична особа - підприємець, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області.
ГУ ДПС у Харківській області на підставі п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76, п.86.2 ст.86 ПК України проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 07.11.2019 № 269/20-40-56-06-09/ НОМЕР_1 (а.с. 5-7).
За висновками акту  від 07.11.2019 встановлено порушення термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб протягом строків, визначених п. 295.3 ст. 295 Кодексу: несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеного п.п.3 п.291.4 ст.291 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 цього Кодексу, в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. 
05.12.2019 ФОП ОСОБА_1 направив до податкового органу заперечення на акт камеральної перевірки, в яких, також  просив розглянути їх за його участі, повідомити про дату та час  розгляду (а.с. 9-10).
ГУ ДПС у Харківській області листом від 19.12.2019  повідомило позивача про розгляд заперечень до акту перевірки та прийняття рішення Центральним управлінням Головного управління ДПС у Харківській області про залишення заперечень від 05.12.2019 без задоволення. Також в листі зазначено, що заперечення розглянуті без уповноваженої особи ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку з повідомленням у телефонному режимі про відсутність цієї особи на даний час у м. Харкові (а.с. 12-13). 
23.12.2019 відповідачем прийняті щодо ФОП ОСОБА_1 податкові повідомлення – рішення:
- № 0096885606 про накладення штрафу в розмірі 10% у сумі 25 030,30 грн за затримку на 30, 17, 13, 10, 9, 6, 5, 4, 2, 1 календарних днів сплати/за несплату фізичною особою грошового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку в сумі 250303,00 грн;
- № 0096875606 про накладення штрафу в розмірі 20% у сумі 4 957,31 грн за затримку на 239, 147, 53, 38 календарних днів сплати/за несплату фізичною особою грошового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку в сумі 24 786,55 грн (а.с. 14-17).
Зазначені податкові повідомлення -рішення оскаржені позивачем в адміністративному порядку, за результатами розгляду яких рішенням від 16.04.2020 ДПС України скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, податкові повідомлення- рішення – залишено без змін (а.с. 18-23).
Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення – рішення прийняті в межах та у спосіб встановлений податковим законодавством. При цьому, процесуальні порушення контролюючого органу, щодо порядку розгляду заперечень позивача, не впливають на правомірність встановлення порушень податкового законодавства, допущеного платником податків.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Підпунктом 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Порядок проведення камеральної перевірки, в свою чергу, безпосередньо встановлено статтею 76 вказаного Кодексу.
За приписами ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Згідно положень п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. 
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. 
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). 
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Пунктом 86.7 ст. 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.
У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.
Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.
З наведеного вбачається, що чинним законодавством передбачено термін, протягом якого платник податків має право подати заперечення на акт, а саме протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Пунктом 86.8 ст. 86 ПК України, у свою чергу, передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акту такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акту перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акту перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що податковим органом акт перевірки від 07.11.2019 на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв`язку лише 21.11.2019, що підтверджується штампом «Укрпошти» на конверті зі штрихкодовим ідентифікатором № 6130110986419 (а.с. 8).
Тобто, встановлений п. 86.2. ст. 86 ПКУ триденний строк для надіслання Акту перевірки платнику податків, був порушений.
Висновки суду першої інстанції щодо отримання представником позивача вказаного акту 12.11.2019, згідно розписки , колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне. 
Як в позові, так і в апеляційній скарзі позивач зазначав, що акт перевірки від 07.11.2019  ревізором- інспектором Ломейко Ю.В. 12.11.2019 помилково було вручено кур`єру ОСОБА_2 , який мав право лише здавати документи на пошту та в інші органи, повноважень отримувати будь-які документи від імені ФОП ОСОБА_1 в органах ДПС України він не мав. Тому в той же день, 12.11.2019, Акт перевірки був повернутий кур`єром ревізору-інспектору та направлений відповідачем на адресу позивача поштою.
Колегія суддів зазначає, що приписами ч. 4 ст. 9, ч. 4 ст. 77 КАС України, суд наділений правом  збирати докази з власної ініціативи, а також повноваженням сприяти в реалізації обов`язку доказування (у випадку неможливості самостійного надання особами, які беруть участь у справі доказів) і витребовувати необхідні докази.
В свою чергу, судом першої інстанції не було витребувано у відповідача та не досліджено надання повноважень  ФОП ОСОБА_1 на вчинення дій (зокрема  отримання документів в податковому органі)    ОСОБА_2 ,  висновок суду ґрунтується  лише на підставі напису на Акті перевірки.
Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що на Акт перевірки, у встановлені законом строки, позивач подав заперечення, які надіслав на адресу відповідача 05.12.2019. При цьому ФОП ОСОБА_1 зазначив про бажання прийняти участь у розгляді цих заперечень та просив ГУ ДПС у Харківській області повідомити його про дату та час розгляду заперечень.
Одним із прав платника податків відповідно до пункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України є право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом. 
Проте, як встановлено судом  позивача  про дату та час розгляду заперечень повідомлено не було.  З листа відповідача, направленого на адресу позивача від 19.12.2019 №и7521/ФОП/20-40-43 " Про розгляд заперечень до акту перевірки ФОП ОСОБА_1 " вбачається, що заперечення залишені без задоволення. Розгляд заперечень  здійснено без уповноваженої особи ФОП ОСОБА_1 .
Доказів направлення позивачу повідомлення про розгляд заперечень , відповідачем ні суду першої,  ні апеляційної інстанції не надано.
Відповідачем визнано, що розгляд заперечень здійснено  без уповноваженої особи ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з повідомленням у телефонному режимі про відсутність цієї особи на даний час у м. Харкові.
Разом з тим, п. 86.7 ст. 86 ПК України чітко передбачено направлення письмового повідомлення для участі платника податків у розгляді заперечень.
Колегія суддів зазначає, що нормами Податкового кодексу України встановлено строки та порядок прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами проведення, зокрема камеральної перевірки та не передбачено права контролюючих органів, відступлення від вказаного порядку чи строків.
Отже, ГУ ДПС у Харківській області, не надіславши ФО-П ОСОБА_3 повідомлення про дату та час розгляду заперечень та розглянувши заперечення без обов`язкової участі останнього і, відповідно, було порушено вимоги пунктів 86.7., 86.8. статті 86 ПКУ та право платника податків, передбачене пунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України. Дана обставина є самостійною підставою для скасування ППР.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в аналогічних справах, пов`язаних з прийняттям податкових повідомлень-рішень поєднаним з порушенням порядку розгляду заперечень на акти камеральних перевірок, у постановах від 15 січня 2019 року по справі № 826/3576/15, від 28 вересня 2020 року по справі  № 520/2305/19.
Відповідно до ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Висновки суду першої інстанції щодо порушення ФОП ОСОБА_1 встановлених законодавством строків в 10 робочих днів для подання заперечень на Акт перевірки, та наявність підстав податковому органу залишити заперечення без розгляду, спростовуються вищенаведеним обґрунтуванням.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.  
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням права позивача брати участь у їх розгляді, без їх врахування, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, а позов ФОП ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Натомість суд першої інстанції, неповно дослідив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.
За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом встановлено, що позивачем понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 840,80 грн. та апеляційної скарги –1 261,20 грн., що підтверджується квитанціями від 18.11.2020 та від 17.05.2021.
Враховуючи, що за наслідками судового розгляду позов задоволено, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн. (840,80 грн + 1261,20 грн).  
Керуючись ст. ст. 308, 311, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 по справі № 520/16499/2020 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.12.2019 № 0096885606 та № 0096875606.  
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ЄДРПОУ 43143704, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова