ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/2358/21	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 33/817/182/21 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ст.124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності –         ОСОБА_1 
       його захисника — адвоката Демковича Ю.Й.        
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

       Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм «МіськШляхРемБуд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 340 (триста сорок) гривень.
       Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. 
       Згідно даної постанови, громадянин ОСОБА_1 17.01.2021 року о 13 год. 00 хв. в м.Тернополі по вул. Будного,34, керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 53213К0415А» державний номерний знак НОМЕР_1 , не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований автомобіль «Volksvagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_2 , який припаркував водій ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б,13.1,13.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом не з`ясовано усі обставини справи, а в матеріалах справи відсутні належні докази його вини.
       Зазначає, що необхідно повторно допитати свідка ОСОБА_3 з приводу написаної ним записки, у якій він стверджує, що був очевидцем пригоди, що судом не досліджувалась.
       Вказує, що твердження суду, що внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками не відповідає дійсності, оскільки згідно акту огляду транспортного засобу «КАМАЗ», то такі не встановлені. 
       Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків. 
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Всупереч зазначеним вище вимогам закону, суд належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не надав їм належної оцінки в сукупності з іншими доказами, тому дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_4 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, 122-4 КУпАП.
       Обґрунтовуючи свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення у зв`язку із порушенням останнім вимог п.п.2.3 “б”; 13.1 та 13.3 ПДР України, суд в основу оскаржуваної постанови поклав дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ № 112111 від 04 лютого 2021 року; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.01.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.01.2021 року, пояснювальною запискою ОСОБА_3 , схемою місця ДТП, яка сталася 17.01.2021 року, протоколом огляду транспортного засобу «Volksvagen Transporter» від 28.01.2021 року, протоколом огляду транспортного засобу «КАМАЗ 53213 К0 415А» від 04.02.2021 року, рапортами працівника поліції від 28.01.2021 року.
       Разом з тим, навівши в постанові ряд вищевказаних доказів, суд першої інстанції жодним чином не зазначив, що саме ці докази доводять чи спростовують.
       Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується належними та достатніми доказами.
       Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №112111 від 04.02.2021 року, ОСОБА_1 17.01.2021 року о 13 год. 00 хв. в м.Тернополі по вул. Будного,34, керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 53213К0415А» державний номерний знак НОМЕР_1 , не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований автомобіль «Volksvagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_2 , який припаркував водій ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
       Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 16.01.2021 року він припаркував автомобіль біля будинку по вул.Будного, 32 у м.Тернополі. Через півтора дня він побачив записку, в якій йшлося про те, що його автомобіль пошкодив КАМАЗ. Вказав, що побачив пошкодження автомобіля. Пізніше зателефонував до свідка та той надіслав фотографії транспортного засобу, який пошкодив його автомобіль.
       Отже встановлено, що автомобіль «Volksvagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_2 в момент його пошкодження був припаркований на узбіччі дороги та водія ОСОБА_2 на місці події не було і очевидцем події останній не був. Пошкодження автомобіля потерпілий виявив через півтора дня. Про дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Volksvagen Transporter», потерпілий ОСОБА_2 дізнався зі слів ОСОБА_3 ..
       Як вбачається зі схеми місця ДТП, така була складена за участю лише водія ОСОБА_2 , який не був очевидцем події, а отже відображені у ній дані не можуть бути належним доказом у справі.
       Крім того, як зазначив потерпілий ОСОБА_2 , свідок ОСОБА_3 залишив йому записку з приводу ДТП та надав фотографії автомобіля, який пошкодив його авто. Разом з тим у матеріалах справи відсутні вказана записка та фотографії, і з приводу оцінки таких доказів висновки суду першої інстанції відсутні.
       Не було надано вказаних доказів і до суду апеляційної інстанції, потерпілий ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд справи без його участі.
       Згідно показів свідка ОСОБА_3 він був очевидцем того, як водій автомобіля КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 вчинив ДТП, а саме: допустив наїзд на автомобіль «Volksvagen Transporter», який був припаркований по ходу руху транспортного засобу КАМАЗ.
       В даному випадку врахування судом першої інстанції пояснень свідка ОСОБА_3 в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є безпідставним, адже лише виключно покази даного свідка є недостатніми для доведеності поза розумним сумнівом вини саме ОСОБА_1 , так як вони не підтверджуються будь-якими іншими доказами у справі. 
       Так, відповідно до протоколу огляду автомобіля ««Volksvagen Transporter» державний номерний знак НОМЕР_2 , складений працівниками поліції на місці ДТП, у нього виявлено та зафіксовано наступні ушкодження: деформація, пошкодження ЛФП бокової правої дверки.
       Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 04.02.2021 року, встановлено, що з автомобіля КАМАЗ 53213 КО415А д.н.з. НОМЕР_1 знятий відвал для заміни гуми. 
       Отже, оглядом автомобіля КАМАЗ 53213 КО415А д.н.з. НОМЕР_1 не виявлено характерних ушкоджень даного транспортного засобу чи нашарування на ньому ЛФП іншого транспортного засобу.
       Також не може бути належним та достатнім доказом ксерокопія долученої до матеріалів справи пояснювальної записки, яку написав ОСОБА_3 , оскільки зі змісту такої не встановлено кому саме вона надавалася, в рамках якої справи та коли саме вона була складена. 
       У відповідності ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
       Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
       При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
       Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
       В даному випадку в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази в їх сукупності, які б поза розумним сумнівом вказували на вчинення саме ОСОБА_1 інкримінованого йому адмінправопорушення.
       У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є недоведеним. 
       Вказаним обставинам при винесенні рішення судом першої інстанції не було дано належної оцінки. 
       Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні та достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено помилкове рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — задовольнити.
       Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП —скасувати, а провадження в даній справі — закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. .

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя