ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року 
м. Київ

справа №640/3391/20
адміністративне провадження №К/9901/4846/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом  ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого Василенка Я.М., суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,
У С Т А Н О В И В :
І. Короткий зміст обставин справи
1. У лютому 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути на його користь із Офісу Генерального прокурора: вихідну допомогу при звільненні у розмірі середнього місячного заробітку - 204989,06 грн; надбавку за класний чин у розмірі 6600 грн; середній місячний заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення.
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада                 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
3. Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. 
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року і призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
5. Ухвалою від 02 лютого 2021 року Шостий апеляційний адміністративний суд зупинив провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, - до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/524/20.
ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року та направити справу до цього суду для продовження розгляду. 
7. Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною, постановленою із неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, оскільки підстав для зупинення провадження у справі не було. За твердженнями скаржника, не існує об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/524/20, ураховуючи відмінність предмета та підстав позовних вимог, предмета доказування у вказаних справах, що виключає можливість і необхідність зупинення провадження у справі відповідно до пункту 3 частини першої статті                 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).                   ОСОБА_1 також посилається на порушення судом апеляційної інстанції положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо розумності тривалості розгляду справи.  
IІІ. Позиція інших учасників справи
8. Офісом Генерального прокурора відзиву на касаційну скаргу не подано. 
IV. Рух справи у суді касаційної інстанції
9. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:                 судді-доповідача Кашпур О.В., суддів Радишевської О.Р., Уханенка С.А. ухвалою від 23 лютого 2021 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
10. Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В. від 13 липня 2021 року справу призначено                   до розгляду в порядку письмового провадження на 15 липня 2021 року.
V. Стислий виклад обставин справи, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
11.  ОСОБА_1 з 14 березня 2006 року до 24 грудня 2019 року працював на прокурорсько-слідчих та адміністративних посадах в органах прокуратури України.
12. Наказом Генерального прокурора України від 21 грудня 2019 року                        №2086ц ОСОБА_1 з 24 грудня 2019 року звільнено з посади прокурора                відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням,                       яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (з місцем постійної дислокації у місті Києві), управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України на підставі пункту 9 частини першої статті                         51 Закону України «Про прокуратуру». Цим же наказом зобов`язано Департамент планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Генеральної прокуратури України провести остаточний розрахунок і виплатити усі належні ОСОБА_1 виплати при звільненні.
13. Згідно із розрахунковим листком за грудень 2019 року Генеральною прокуратурою України ОСОБА_1 при звільненні нараховано компенсацію за невикористані 234 календарні дні відпустки, індексацію доходів та заробітну плату за 18 робочих днів.
14. Уважаючи протиправними дії прокуратури щодо невиплати вихідної допомоги   при звільненні у розмірі середнього місячного заробітку та надбавки за класний чин радника юстиції, ОСОБА_1 у лютому 2020 року звернувся до суду з цим позовом про стягнення з Офісу Генерального прокурора грошових коштів, невиплачених при звільненні. 
15. У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора про скасування наказу та поновлення на роботі. 
16. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада             2020 року в справі №640/524/20 (з урахуванням ухвали від 07 грудня 2020 року про виправлення описки) вказаний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення п`ятої кадрової комісії від 05 грудня 2019 року №10 про неуспішне проходження прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_1. атестації. Визнано протиправним і скасовано наказ Генерального прокурора України від 21 грудня 2019 року №2086ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (з місцем постійної дислокації у місті Києві), управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України з 24 грудня 2019 року. Поновлено ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора на посаді, рівнозначній посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (з місцем постійної дислокації у місті Києві), управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 355919,15 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Офісу Генерального прокурора поновити ОСОБА_1 в Офісі Генерального прокурора               на посаді, рівнозначній посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (з               місцем постійної дислокації у місті Києві), управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України та в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 840,40 грн.
17. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року в справі №640/524/20 та призначено її до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
VІ. Позиція Верховного Суду
18. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
19. З огляду на зазначені вимоги процесуального закону, для вирішення питання      про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається, з предметом доказування в конкретній іншій справі; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду               цієї справи.
20. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає               у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, яка розглядається, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
21. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
22. Суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у цій справі на підставі          пункту 3 частини першої статті 236 КАС України, дійшов висновку про об`єктивну неможливість її розгляду до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/524/20.
23. Проте, на переконання Верховного Суду, судом апеляційної інстанції в             достатній мірі не обґрунтовано об`єктивної неможливості розгляду цієї справи                  до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/524/20, оскільки              сама лише взаємопов`язаність справ №640/3391/20 і №640/524/20 не свідчить             про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі №640/3391/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/524/20.
24. Під час розгляду справи Верховний Суд ураховує його висновки, викладені у постановах від 23 лютого 2021 року в справі №640/5320/20 та від 05 березня             2021 року в справі №804/5067/16 з приводу подібних ситуацій.  
25. Верховний Суд уважає, що наведені в оскаржуваній ухвалі про зупинення провадження у справі обставини не свідчать про неможливість суду апеляційної інстанції переглянути цю справу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, за наявними у ній, та, у разі подання і їхнього прийняття, додатковими доказами; самостійно встановити та оцінити коло обставин (фактів), які входять до предмета судового розгляду в цій справі, та вирішити питання щодо наявності/відсутності порушеного права позивача.
26. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/524/20 на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України. 
27. Також, з огляду на доводи касаційної скарги щодо розумності тривалості розгляду справи, Верховний Суд зазначає про те, що згідно з пунктом 1 статті                            6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру            або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
28. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав-учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами упродовж розумного строку. Трудові спори за своєю природою вимагають оперативного вирішення і тривале зволікання судами з розглядом таких спорів ставить під загрозу дотримання з боку України пункту 1 статті 6 Конвенції.
29. Оскільки суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, Верховний Суд, з огляду на приписи частин першої та четвертої статті 353 КАС України, дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року в справі №640/3391/20 скасувати. 
3. Справу №640/3391/20 направити до Шостого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                                О. В. Кашпур 
Судді:                                                                                            О. Р. Радишевська
                                                                                                    С. А. Уханенко