ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4902/20                                                                             Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В. В.,
                                     суддів: Ганечко О. М., Черпіцької Л. Т.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій і стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій і стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:
- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 06.03.2020 включно;
- стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 06.03.2020 включно в сумі 179 370,97 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 06.03.2020 включно.
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 06.03.2020 включно в сумі 47887,58 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права та просив зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення у порядку та відповідно до розрахунку, який наведено в апеляційній скарзі.
Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що відповідач всупереч вимог закону не виплатив в повному обсязі заборгованість з індексації грошового забезпечення у встановленому порядку, що є підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2020 №50 позивача звільнено з військової служби у запас за підп. “а” п.2. ч.5 ст.26 Заону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (у зв`язку із закінченням строку контракту), виключено зі списків особового складу частини  і доручено провести розрахунок. Виплату індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 до 06.03.2020 вказаним наказом не передбачено.
Довідкою відповідача від 12.10.2020 №350/205/155/62347 підтверджується нараховане позивачу грошове забезпечення за період з грудня 2015 року до квітня 2018 року. Індексація грошового забезпечення серед нарахованих сум відсутня.
15.09.2020 позивач звернувся до відповідача письмовим зверненням, в якому просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 у сумі 86054,91грн., провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018 до 06.03.2020.
12.10.2020 відповідач листом №350/205/192/62/345 повідомив, що з 01.01.2016 до 28.02.2018 індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася. Згідно з роздавальною відомістю на виплату грошового забезпечення у березні2016 року позивачу вказана індексація виплачена за грудень 2015 року в сумі 436,03грн., з них 436,03грн - фіксована сума, базовий місяць серпень 2015 року. Подальша виплата індексації проводилася щомісячно (у разі коли індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком, перевалив 10 відсотків) включно до його звільнення.
Позивач, вважаючи, що сума індексації виплачена не в повному розмірі, звернувся до суду із даним позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позивачем розрахунок частково не відповідає зазначеним вище вимогам закону щодо вірного індексу споживчих цін для розрахунку сум індексації, а розрахунок відповідача – щодо застосованого базового місяця до лютого 2018 року.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. 
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Індексація грошових доходів населення відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 03.07.1991 №1283-ХІІ “Про індексацію грошових доходів населення” (далі – Закон №1283-ХІІ) – встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
На підставі ч.1 ст.2 Закону №1283-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно з ч.1 ст.4 Закону №1283-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2016 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, а в редакції, чинній з 01.01.2016 - 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, право на індексацію доходу особа набуває з наступних місяців, з яких величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації до 01.01.2016 - 101%, з 01.01.2016 - 103%. 
Відповідно до ст.6 вказаного Закону у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст.9 Закону індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. У разі коли дохід, що виплачується одним підприємством, установою, організацією, формується з різних джерел, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частці в загальному доході.
Абзацом першим ст.10 Закону №1283-ХІІ визначено індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Доходи від роботи за сумісництвом, на умовах погодинної оплати поза основним місцем роботи індексуються в розмірі, що з урахуванням оплати праці за основним місцем роботи не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі – Порядок №1078), згідно з п.2 якого індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 6 вказаного Порядку передбачено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Відповідно до абз. 5 п.4 Порядку №1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Згідно з п.5 Порядку №1078 у редакції до грудня 2015 року у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2  цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до  пунктів 11  і  4  цього Порядку.
У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів    наведено в додатку 4 до цього Порядку.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення.
Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить суму підвищення доходів випереджаючим шляхом у базовому місяці.
Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції    наведено у додатку 5.
Місяць, в якому відбувається підвищення грошових доходів працівників у зв`язку із розширенням зони обслуговування, збільшенням обсягу робіт, суміщенням професій (посад), виконанням обов`язків тимчасово відсутнього працівника, оплатою за роботу за сумісництвом на одному підприємстві, в установі, організації, а також за рахунок збільшення розміру премії, не вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (у разі, коли не відбувається підвищення тарифної ставки (окладу).
У разі коли в результаті перерахунку пенсій за рішеннями судів, які набрали законної сили, виплати перерахованих сум до пенсії фактично не здійснені і строки їх виплати не визначені, базовий місяць для визначення індексації пенсій не змінюється.
Згідно з п.102 Порядку №1078 у редакції до 15.12.2015 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
У редакції з 15.12.2015 вказаний пункт передбачав для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
До Порядку №1078 внесено зміни згідно з постановою Кабміну України від 09.12.2015 №1013 “Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів” (далі – Постанова №1013)
Відповідно до п.5 Порядку №1078 у редакції вказаного закону передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що з грудня 2015 року змінилася методика обчислення сум індексації, у т.ч. щодо обрання базового місяця.
Підставою для встановлення базового місяця індексації з грудня 2015року є підвищення посадових окладів особи.
Відповідно до п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Постановою КМУ №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців, які змінювалися протягом спірного періоду. 
Суд першої інстанції вірно врахував, що згідно з абзацом другим п.3 вищевказаної постанови Уряду України №1013 для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078.
Оцінюючи твердження апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що в розрахунку індексації позивача не враховано суми коштів, на які змінювався посадовий оклад позивача протягом спірного періоду. 
Разом з тим, апелянт помилково застосовує коефіцієнт індексації для відповідних років, який має визначатися згідно з додатком 1 Постанови №1078 та не враховує зміну методики нарахування індексації у зв`язку з внесенням у грудні 2015року змін до Порядку №1078, а визначені позивачем суми не відповідають вимогам для розрахунку згідно зі вказаними вище нормативно-правовими актами, у т.ч. прикладам проведення індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення, наведеним у Постанові №1013 (додаток №4 до Порядку).
На момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювався відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців. Відповідно до п.13 постанови №1294 вона набрала чинності з 01.01.2008, тобто датою, з якою позивач пов`язує встановлення базового місяця індексації.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме з 01.03.2018.
Проаналізувавши постанову Кабміну України №1294 в період її дії з 01.01.2008 до 01.03.2018, суд попередньої інстанції аргументовано вказав на незмінність встановлених Урядом України розмірів посадових окладів військовослужбовців. 
Відтак, січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а отже, відповідно до Порядку №1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців до березня 2018року.
Відповідно до абз.3 п.1-1 Порядку №1078 індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України, у березні місяці 2008 року величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у 103 відсотка та складала 103,8 відсотки. 
Отже, грошове забезпечення військовослужбовців підлягало індексації з цього періоду.
Відповідно до абз.5 п.5 Порядку №1078 для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.
Таким чином, індексація нараховується з наступного місяця, з якого відбулося підвищення цін на споживчі товари та послуги. 
Відповідно до абз.4 п.1-1 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком.
Підняття тарифних ставок військовослужбовців за спірний період відбулося згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, внаслідок чого збільшилось грошове забезпечення всіх категорій службовців.
Відтак, з березня 2018 року змінився базовий місяць для нарахування індексації позивача. З цього періоду перевищення порогу індексації у 103 відсотка відбулося лише з жовтня 2018року.
Колегія суддів погоджується з тим, що для спірного періоду з 01.12.2015 до березня 2018 року відповідач мав застосувати базовий місяць для індексації – січень 2008 року, з березня 2018 року – березень 2018року (у зв`язку з підвищенням посадових окладів), а отже сума коштів індексації за грудень 2015 року для позивача становить 2302,64 грн. (коефіцієнт 167,1).
За 2016 рік сума коштів індексації щомісячно становить: 2359,14 грн. (171,2) + 2359,14 грн. (171,2) +2359,14грн (171,2) +2359,14 грн. (171,2) + 2482,40 грн. (171,2) + 2710,05 грн. (186,9) + 2710,05 грн. (186,9) + 2710,05 грн. (186,9) + 2710,05 грн. (186,9) + 2710,05 грн. (186,9) + 2710,05 грн. (186,9) + 3177,60 грн. (198,6) = 31356,86 грн.
За 2017 рік сума коштів індексації щомісячно становить: 3177,60 грн. (198,6) + 3177,60 грн. (198,6) + 3360,00 грн. (210,0) + 3360,00 грн. (210,0) + 3536,40 грн. (210,0) + 3730,06 грн. (221,5) + 3730,06 грн. (221,5) + 3730,06 грн. (221,5) + 3896,78 грн. (231,4) + 3896,78 грн. (231,4) + 3896,78 грн. (231,4) + 4258,75 грн. (241,7) = 43750,87 грн.
За    даними Держстату, ІСЦ (%), на    підставі яких здійснюється розрахунок індексів для проведення індексації протягом 2018 року, величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації 103% до жовтня.
У грудні 2018 року позивач мав право на індексацію з розрахунку базового місяця – березень 2018року - 71,08 грн (коефіцієнт індексу споживчих цін 3,7). 
Суми індексації заробітної плати у 2019 році при коефіцієнті 10,3 по 206,72 грн за серпень-листопад 2019 року, за грудень - 216,51грн (загальна сума 1043,39грн). За 2020 рік: за січень-лютий 433,02грн та пропорційно відпрацьованому часу у березні – 41,90коп.
Тобто загальна сума індексації, що мала бути нарахована та виплачена позивачу за заявлений спірний період, становить 50799,76грн.
Заявлений позивачем розрахунок як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не відповідає положенням закону щодо вірного індексу споживчих цін для розрахунку сум індексації, а розрахунок відповідача – щодо застосованого базового місяця до лютого 2018 року.
Враховуючи все вищевикладене, суд першої інстанції вірно визначив, що стягненню на користь позивача підлягає сума у розмірі 47887,58 грн., що не спростовано апелянтом жодними обґрунтованими доводами чи доказами.
Судова колегія відхиляє посилання апелянта на правові позиції судів першої та апеляційної інстанції, позаяк за положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах саме Верховного Суду, а не судів попередніх інстанцій.
Апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій та були враховані судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення, яке, на переконання колегії суддів, є законним та прийнято з дотриманням норм матеріального права.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій і стягнення коштів – залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           О. М. Ганечко

                                                                                                    Л. Т. Черпіцька