ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1623/20                 Головуючий суддя І інстанції Фанда О. А.
Провадження № 33/818/62/21         Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПО С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
/ по справі про адміністративне правопорушення /

04 серпня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Гуржій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника  ОСОБА_1  - адвоката Марченко Н.М. на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року                
                ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,                         РНОКПП невідомий, громадянина України, не працюючого,                                         проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,                                 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2                 
       - визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Постановою встановлено, що ОСОБА_1 19.02.2020 року о 21 год. 30 хв. в місті Харкові по пр. Героїв Сталінграду, 40/2, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога КНП ХОР ХОНД у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.   Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
       Не погодившись з цим рішенням захисник ОСОБА_1 - адвокат Марченко Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року        , а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає,  що постанова винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права.
 Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було повного та всебічно досліджено наявні докази у справі. Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. 
Крім того, адвокат Марченко Н.М. просить поновити їй пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року, посилаючись на те, що апеляційну скаргу нею було направлено 29.05.2020 року засобами поштового зв`язку безпосередньо до Харківського апеляційного суду, оскільки вважали, що апеляційну скаргу потрібно було подавати безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя, - відкрито апеляційне провадження за скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Марченко Н.М.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Марченко Н.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Адвокат Марченко Н.М. надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, а також без участі ОСОБА_1 .. Апеляційну скаргу підтримують у повному обсязі. 
       Враховуючи наведене, а також вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Марченко Н.М. 
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`активно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
        Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.
       Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.         
        При цьому належить врахувати те, що, оспорюючи висновки суду першої інстанції, апелянт не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі щодо допиту свідків.
       З огляду на це, переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.
Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360851 від 19.02.2020 року, який складений 19.02.2020 року у відношенні ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , довідкою про отримання посвідчення водія НОМЕР_2 , відеозаписом з нагрудної камери (body camera) працівників поліції.
 
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога КНП ХОР ХОНД у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. 
 
Ці обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.
 
Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яких було залучено працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вбачається, що 19.02.2020 року ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ОНД «ХОР» в м. Харкові по вул. Шевченко, 26(а.с.3,4).
Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались вищевказані свідки для надання особистих пояснень, а також інспектор поліції Краснопольський О.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , але останні не з`явились за судовим викликом. Відповідно до повідомлень про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 не з`явився до поштового відділення для отримання судової повістки в судове засідання, призначене на 04.08.2021 року на 11.00 год. (а.с. 49). Згідно зворотніх повідомлень ОСОБА_3 отримала судову повістку 23.06.2021 року, інспектор поліції Краснопольський О.В. отримав судову повістку 18.06.2021 року, однак в судові засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили (а.с. 50.51). 
Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусово доставити свідків в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП, виконав усі можливі дії для виклику свідків в судове засідання.
Дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, вбачається що 19.02.2020 року працівники поліції дійсно запропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан перебування у наркотичному стані у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД,  у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак ОСОБА_1 відмовився.
Належить взяти до уваги, що незважаючи на незгоду із діями працівників поліції під час складання ними протоколу, цей протокол складений уповноваженою державою особою і дії службової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не звертався із скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, хоча мав для цього достатньо часу, що унеможливлює врахування доводів апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу.
Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.
 За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
       Таким чином, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, адвокатом Марченко Н.М. не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Твердження адвоката Марченко Н.М. про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких на арк. 5 міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.02.2020 року.
 
       Поряд з цим, належить врахувати те, що ОСОБА_1  отримав посвідчення водія  внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України,  а тому, апеляційний суд вбачає цей випадок, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.
       При цьому, належить врахувати, що огляд на стан сп`яніння є специфічним медичним оглядом, який може бути проведений лише в спеціальній медичній установі, певними фахівцями.
       Оскільки поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції давала підстави вважати, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, працівники поліції, керуючись ч.1 ст. 130 КупАП та п. 2.5 Правил дорожнього руху України мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
       Поряд з цим,статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.
       Огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише у закладі охорони здоров`я.
       Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Відповідно до п.4 Розділу І цієї Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є:
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці;
- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
- почервоніння обличчя або неприродна блідність.
       Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці.
       Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.
       З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .
       Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
       Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що 19.02.2020 року о 21 год. 30 хв. в місті Харкові по пр. Героїв Сталінграду, 40/2, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, підвищена рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога КНП ХОР ХОНД у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.
       Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
       Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
       Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
       Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.
       Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
       Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Марченко Н.М. задовольнити, поновивши їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Марченко Н.М.- залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                      С.К. Шабельніков