П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8422/20-а 
Головуючий у 1-й інстанції: Жданкіна Н.В. 
          Суддя-доповідач:  Залімський І. Г. 

23 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2  на  ухвалу   Вінницького окружного адміністративного суду  від  13 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
08.06.2021 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження №65512307, а саме боржника Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області на Чечельницьку селищну раду.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2021 відмовлено у задоволенні вказаної заяви.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2021 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки земельну ділянку на яку претендує позивач, передано із земель державної власності до земель комунальної власності, то Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області на даний час не є розпорядником бажаної позивачем земельної ділянки і не може приймати жодних рішень стосовно розпорядження нею (припинення повноважень визначених ч. 4   ст. 122 ЗК України), а відтак й вчиняти дії на виконання рішення суду.
При цьому, оскільки селищною радою прийнято земельну ділянку в комунальну власність, а відтак орган місцевого самоврядування набув відносно неї усіх відповідних повноважень та обов`язків, а тому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права, тобто, Чечельницькою селищною радою.
Відповідач  подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначив, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.03.2021 у даній справі виконано у повному обсязі Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області, відповідно не відбулось вибуття з виконавчого провадження, а тому наслідки правонаступництва не підлягають до застосування у даному випадку.
Також відповідач зауважив, що позовна вимога про прийняття рішення щодо надання відповідного дозволу позивачу судом не задоволена.
Представники відповідача заперечили проти задоволення апеляційної скарги.
Позивач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представників відповідача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09.03.2021 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 17.11.2020 №2-16616/15-20-СГ; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, сільськогосподарського призначення, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Бондурівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту) та прийняти мотивоване рішення у формі наказу, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи. 
14.05.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, сільськогосподарського призначення, державної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Бондурівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту) та прийняти мотивоване рішення у формі наказу, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заводнюк І.М. від 21.05.2021 відкрито виконавче провадження №65512307 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №120/8422/20, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 14.05.2021.
08.06.2021 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження №65512307, а саме боржника Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області на Чечельницьку селищну раду.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.07.2021 відмовлено у задоволенні вказаної заяви з огляду на те, що у даному випадку одночасно із передачею даної земельної ділянки у комунальну власність, не відбулось передача адміністративної компетенції, а відтак Чечельницька селищна рада не є правонаступником Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а тому підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні відсутні.
Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
За приписами   статті 52 КАС України   у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно ч.1 ст.  379 КАС України   у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Пунктом 1 частини 5   статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIІІ “Про виконавче провадження”    (Закон № 1404-VІІІ)   передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від права попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує, та розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили і завершується з настанням відповідних обставин, передбачених   статті 39 Закону №1404-VIII. За вказаним законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна однієї сторони провадження іншою. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
При цьому, процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України   допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.
Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року (справа № 524/4478/17), від 20 лютого 2019 року (справа № 826/16659/15).
Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.
У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.
Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.
При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.
Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.
Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.
При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.
У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.
Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду 11 жовтня 2019 року у справі № 812/1408/16.
Також апеляційний суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 09.11.2020 у справі №826/14670/16 згідно якого під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.
З матеріалів справи встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №29-ОТГ від 09.12.2020 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності щодо якої виник спір у даній справі разом з іншими земельними ділянками які розташовані на території Чечельницькій ОТГ передано Чечельницькій селищній раді (Чечельницькій ОТГ) у комунальну власність.
З інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що станом на 02.06.2021 за Чечельницькою селищною радою зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку за кадастровим номером 0525081300:03:000:0350, площею 32,0385 га, яка розташована на території Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області.
Отже, земельну ділянку за кадастровим номером 0525081300:03:000:0350, відносно якої суб`єктом владних повноважень прийнято відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо її відведення у власність, а рішенням суду відновлено права та інтереси позивача шляхом зобов`язання здійснити повторний розгляд заяви, передано із державної власності у комунальну власність.
16.04.2021 Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято наказ про відмову у наданні дозволу з підстав того, що зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка є переданою у комунальну власність Чечельницькій селищній раді згідно наказу Головного управління від 09.12.2020 за №29-ОТГ. 
Тобто, на виконання рішення суду від 09.03.2021 у справі №120/8422/20-а ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області здійснено повторний розгляд клопотання позивача про надання дозволу на розробку технічної документації, про що листом від 31.05.2021 за №0-2-0.6-5064/2-21 належним чином повідомлено органи ДВС.
Частиною 4   статті 122 Земельного кодексу України   передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно до пункту 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 20.02.2020 №53, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Вінницької області.
За приписами пунктів "б", "в" статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю є:
- територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;
- держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.
При цьому, згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Таким чином, оскільки усі земельні ділянки, що розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад передано із земель державної власності до земель комунальної власності, то Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області на даний час не є розпорядником земельної ділянки, на яку претендує позивач, і не може приймати жодних рішень стосовно розпорядження нею (припинення повноважень визначених ч. 4   ст. 122 ЗК України), а відтак й вчиняти дії на виконання рішення суду.
Колегія суддів зазначає, що у даному випадку наявні ознаки публічного правонаступництва, оскільки одночасно із передачею земельної ділянки у комунальну власність відбулось часткове передання (набуття) адміністративної компетенції (щодо передачі земельних ділянок у власність чи користування) одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) внаслідок часткового припинення адміністративної компетенції Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та передання її до Чечельницької селищної ради Вінницької області, у зв`язку з чим обов`язок щодо відновлення порушених прав позивача покладається на компетентний орган, а саме на Чечельницьку селищну раду Вінницької області.
У відповідності із ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, що призвело до неправильного вирішення заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати і постановити нову, якою задовольнити вказану заяву позивача.
Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат ним не понесено, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Постановити нове рішення.
Заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 задовольнити. 
Замінити сторону у виконавчому провадженні №65512307, а саме боржника Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області на Чечельницьку селищну раду  (вул. Героїв Майдану, 36, смт. Чечельник, Вінницька область, 24800, ЄДРПОУ 04326247). 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Мацький Є.М.