КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/9883/2021           
справа №369/578/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2021 року                                                                                                м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Фінагеєвої І.О. 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зобов`язати забезпечити вільний доступ до приміщень та зустрічним позовом   ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про припинення правовідносин за кредитним договором від 20 вересня 2007 року та договором іпотеки від 20 вересня 2007 року,-
 
встановила:
 
            В січні 2021 року ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулось до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 ; усунення перешкод шляхом виселення відповідачів з вказаного будинку; зобов`язання відповідачів забезпечити доступ до будинку.
 
            Вимоги обґрунтовані тим, що зазначений будинок та земельну ділянку, на якому він розташований, передані ОСОБА_4 в іпотеку з метою забезпечення своїх кредитних зобов`язань.
 
            ТОВ "Кредитні ініціативи" є новим кредитором та ним у рахунок погашення боргу набуто права власності на предмет іпотеки. Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку.
 
            ОСОБА_2 подано зустрічний позов про припинення зобов`язання за кредитним та іпотечним договорами, позичальником/поручителем у яких був ОСОБА_4 ; скасування рішень та записів про державну реєстрацію обтяжень земельної ділянки та домоволодіння; скасування записів про обтяження домоволодіння та будинку.
 
            Вимоги обґрунтовані тим, що позичальник/поручитель помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте кредитор у передбачені для цього строки не пред`явив вимог до спадкоємців.
 
            ОСОБА_2 звернулась також із заявою про забезпечення зустрічного позову, у якому просить про заборону вчинення реєстраційних дій щодо домоволодіння та земельної ділянки.
 
            Необхідність у забезпеченні позову обґрунтовує тим, що товариство може вчинити дії щодо відчуження об`єктів нерухомого майна, передати їх в заставу, оренду чи управління, що призведе до ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
 
            Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року заяву задоволено, в якості забезпечення позову заборонити вчинення реєстраційних дій стосовно домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
 
            Не погодившись з постановленою ухвалою, ТОВ "Кредитні ініціативи" подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати.
            
            Посилається на те, що суд не оцінив обґрунтованості доводів заяви про забезпечення позову. Вказує, що заявник не довела вчинення товариством дій, направлених на відчуження майна. Окрім того, рішення про реєстрацію за товариством права власності на майно скасовано наказом Міністерства юстиції України від 15 лютого 2021 року, про що заявниці відомо.
 
            Також вказує, що товариство оскаржило зазначений наказ до суду і провадження у цій справі мало б бути зупинено, про що клопоталось перед судом, однак не було вирішено.
 
            Додатково вказує, що у зв`язку із скасуванням права власності товариства суд мав би закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.
 
            ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу. Посилається на те, що підстави для забезпечення позову ґрунтуються на обґрунтованих припущеннях вчинення товариством дій щодо майна. Так, між товариством та фізичною особою укладено договір оренди домоволодіння і за цією адресою 09 грудня 2020 року зареєстровано її місце проживання. Окрім того, 11 грудня 2020 року 14 фізичних осіб протиправно проникли до домоволодіння.
 
            В судовому засіданні представник скаржника ТОВ "Кредитні ініціативи" адвокат Галас П.В. доводи апеляційної скарги підтримав.
 
            Відповідач ОСОБА_2 та представник адвокат Фурса М.А. проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. 
 
            Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
 
        Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.
 
 Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання,  розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
            Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
 
Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
 
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
 
Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.
 
Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.
 
Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.
 
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
 
Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
 
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
 
       Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
 
       Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.
 
       З матеріалів справи убачається, що спір виник у зв`язку із невиконанням кредитних правовідносин та реалізації кредитором права на набуття права власності на предмет іпотеки у рахунок задоволення грошових вимог, які він має до зобов`язаної особи. В свою чергу спадкоємець боржника оспорюють підставність вимог кредитора.
 
       Обставин обмеження прав та інтересів ТОВ "Кредитні ініціативи" у зв`язку із постановленням ухвали про забезпечення позову скаржником не наведено.
 
 Заявником заявлено вимоги про припинення зобов`язання за кредитним та іпотечним договорами, позичальником/поручителем у яких був ОСОБА_4 ; скасування рішень та записів про державну реєстрацію обтяжень земельної ділянки та домоволодіння; скасування записів про обтяження домоволодіння та будинку, відтак є правильним висновок суду першої інстанції в тій частині, що можливі дії щодо вчинення реєстраційних дій стосовно цього нерухомого майна може мати потенційні труднощі щодо подальшого виконання рішення суду у разі задоволенні зустрічних позовних вимог.
 
       Підстави для забезпечення зустрічного позову містять достатнє обґрунтування та такі досліджено судом у сукупності із підставами зустрічного позову, що відображено у мотивувальній частині ухвали суду. Суд першої інстанції зважив на обґрунтовано припущені ризики та дійшов законного висновку про наявність необхідності для забезпечення позову у спосіб, про який просить заявник.
 
Доводи скарги в частині посилання на фактичне скасування права власності товариства на будинок, відсутність у зв`язку із цим предмета спору та необхідність прийняття відповідних процесуальних рішень (зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі тощо)  виходять за межі розгляду, які стосуються підставності та законності ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, а тому не можуть бути об`єктом оцінки апеляційного суду.
 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.
 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення  з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 травня 2021 року - без змін. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 06 липня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         А.М. Андрієнко

В.В. Соколова