ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  923/840/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,
секретар судового засідання - Астапова Ю. В.,   
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Відродження" на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 (колегія суддів: Головей В. М., Разюк Г. П., Савицький Я. Ф.) у справі
за позовом заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Ювілейної сільської ради Олешківського району Херсонської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Відродження" про розірвання договору та зобов`язання повернути земельну ділянку,
за участю представників:
Офісу Генерального прокурора - Савицька О. В.,
позивача - не з`явилися,
відповідача - не з`явилися,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.          Заступник керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області звернувся до Господарського суду Херсонської області із 6-ма позовами в інтересах держави в особі Ювілейної сільської ради Олешківського району Херсонської області (далі - Ювілейна сільрада) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Відродження" (далі - ТОВ "Промінь Відродження") про розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок.
2.          Позови обґрунтовані тим, що відповідач систематично не виконує свої обов`язки за договорами оренди землі щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
3.           13.09.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області (орендодавець) та ТОВ "Промінь Відродження" (орендар) укладено шість договорів оренди земельних ділянок комунальної власності площею 203.36    га; 85,46 га; 8,21 га; 92 га; 58,23 га; 210,17 га, з кадастровими номерами 6525085600:06:068:0001, 6525085600:06:066:0002, 6525085600:06:066:0001, 6525085600:06:065:0001, 6525085600:06:069:0001, 6525085600:06:070:0001.
4.          Договори зареєстровані в державному реєстрі прав на нерухоме майно 21.09.2016 за № 395503065250, № 395444465250 № 395484565250, №    395477965250, № 395513365250, № 395453765250.
5.          Договори укладено на 7 років (пункт 3.1. договорів).
6.          Відповідно до умов пункту 4.4 договорів орендна плата орендарем вноситься щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
7.          Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати (пункт 9.1.1. договорів).
8.          Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату (пункт 9.4.7. договорів).
9.          Прокурор, звертаючись з даним позовом, зазначив, що відповідач не сплачує орендну плату, зокрема, за період з 01.01.2020 по 01.06.2020 сплата відсутня, за товариством обліковується податковий борг у сумі 401 471, 28 грн.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
10.          Рішенням Господарського суду Херсонської області від 11.01.2021 в задоволенні позову відмовлено.
11.          Рішення мотивовано недоведенням прокурором систематичності порушень умов договорів та відсутністю істотного порушення їх умов. Суд наголосив,  заборгованість з орендної плати на день вирішення спору відсутня, а позивач не є стороною за спірними договорами.
12.          Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 рішення господарського суду першої інстанції скасовано, позов задоволено.
13.          Постанова мотивована тим, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи сплачена заборгованість в подальшому, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Короткий зміст доводів та вимог касаційної скарги
14.          ТОВ "Промінь Відродження" у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.
15.          Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням апеляційним господарським судом норм чинного законодавства, зокрема частини 2 статті 651 ЦК України, а також застосування судом зазначеної норми без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, постановах Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 902/526/19, від 08.04.2020 у справі № 904/23/18.
16.          Скаржник також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 52 з приміткою 4 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
17.          Крім того, скаржник наголошує, що апеляційним судом було розглянуто касаційну скаргу без участі відповідача, не повідомленого належним чином про час і місце розгляду справи.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
18.          Перший заступник керівника Херсонської обласної прокуратури у відзиві просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційної інстанції - без змін. Заявник наголошує, що доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі та до встановлення обставин, а також надання іншого висновку, ніж зроблено судом апеляційної інстанції, що відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції.
Позиція Верховного Суду
19.          У частині 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
20.          За змістом статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
21.          Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
22.          Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
23.          Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар, у свою чергу, має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.
24.          Згідно із частинами 3, 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
25.          У частині 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
26.          Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати (пункт "д" зазначеної статті).
27.          Систематичність передбачає два та більше випадки несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди (постанова Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 904/23/18, постанови Верховного Суду України від 12.12.2012 у справі № 6-146цс12 та від 28.09.2016 у справі № 6-977цс16).
28.          Разом із тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
29.          У розумінні наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення Цивільного кодексу України, слід дійти висновку, що під час вирішення судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
30.          Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки через порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.
31.          Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
32.          Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, постановах Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 902/526/19, від 08.04.2020 у справі № 904/23/18 на які міститься посилання у касаційній скарзі. 
33.          Як уже зазначалося, посилаючись на неналежне виконання орендарем умов спірних договорів оренди землі щодо сплати орендної плати, що, на думку прокурора, мало систематичний характер, прокурор звернувся до суду у цій справі з вимогою до відповідача про дострокове розірвання договорів оренди землі, та, відповідно, зобов`язання відповідача повернути орендовані земельні ділянки. 
34.          Таким чином, вирішуючи цей спір, суди мали достеменно встановити обставини як щодо наявності/відсутності факту порушення відповідачем умов договорів оренди землі у виді систематичного невнесення орендної плати (у тому числі дослідити питання щодо існування заборгованості з орендної плати, її розмір, період, за який вона виникла/упродовж якого не сплачувалась), так і щодо наявності/відсутності критерію істотності цього порушення договорів у розумінні частини другої статті 651 ЦК України. 
35.          Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відповідно до Інформації Головного Управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Херсонське управління від 03.06.2020 № 4476/9/21-22-5104-14-03 та з урахуванням умов пункту 4.4 договорів оренди період прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати орендної плати за шістьма вказаними вище договорами оренди земельних ділянок складає чотири місяці: з лютого по травень 2020 року включно.
18.03.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", пунктом 1 статті 1 якого платників податків, серед іншого, звільнено від сплати орендної плати за землю за березень 2020 року.
Вказана обставина, на думку суду, спростовує аргументи заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області щодо систематичності невнесення відповідачем орендної плати за спірними договорами.
На день вирішення даного спору заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за спірними договорами відсутня, натомість наявна переплата у розмірі 111 229, 12 грн.
Суд першої інстанції відхилив посилання заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області на лист Ювілейної сільради від 27.05.2020 № 311, у таблиці № 1 додатку до вказаного листа якої викладено інформацію про сплату відповідачем орендних платежів у 2018 - 2020 роках, оскільки вказана таблиця носить інформаційний характер, викладені у ній обставини не підтверджуються відповідними витягами щодо обігу коштів на банківському рахунку.
Суд першої інстанції також дослідив критерій істотності порушень договорів оренди та зазначив, що відсутні обставини, які б свідчили про неможливість досягнення позивачем мети вказаних договорів (отримання плати за оренду земельних ділянок) та неотримання того, на що розраховував орендодавець, укладаючи спірні договори, тобто не вбачається істотного порушення умов договорів оренди.
36.          Суд апеляційної інстанції висновків суду першої інстанції не спростував та дійшов помилкових висновків про наявність підстав для розірвання спірних договорів. Так апеляційний господарський суд, досліджуючи питання систематичності порушень договорів, виходив з того, що орендні платежі не сплачувалися з 01.01.2020 по 01.06.2020, проте не зазначив на підставі яких доказів він дійшов таких висновків. Апеляційний суд також не врахував положення Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", якими підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 524, яким передбачено, що не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 30 квітня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.
Крім того судом апеляційної інстанції не застосовано до спірних правовідносин положення частини другої статті 651 ЦК України, та як наслідок не досліджено питання наявності/відсутності істотного порушення, хоча формально мотивувальна частина судового рішення і містить посилання на вказану норму.
37.          З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
38.          Водночас посилання місцевого господарського суду на те, що Ювілейна сільрада не може ініціювати розірвання договорів є неспроможним, оскільки, як правильно вказав апеляційний господарський суд, відповідно до довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вказані об`єкти нерухомого майна внесено до єдиного реєстру та належать до комунальної власності Ювілейної сільради на підставі акта приймання - передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 26.09.2018, складеного між сільрадою та ГУ    Держгеокадастру у Херсонській області. Крім того, сільрада є отримувачем орендних платежів за спірними договорами.
39.          Посилання скаржника на порушення апеляційною інстанцією норм процесуального законодавства з огляду на прийняття постанови за відсутності відповідача, не повідомленого про дату і час розгляду справи не приймається до уваги з огляду на таке.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відкрито провадження у справі № 923/840/20 та призначено слухання справи на 08.04.2021. Ухвалу направлено відповідачу на адресу: місто Одеса, вул.    Дальницька, 46. В матеріалах справи наявний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.03.2021, де місцезнаходженням ТОВ "Промінь Відродження" зазначено саме цю адресу. 
Крім того, 07.04.2021 відповідач звернувся до апеляційного господарського суду із клопотанням про поновлення процесуального строку та відкладення розгляду справи. Тобто ТОВ "Промінь Відродження" було відомо про дату і місце розгляду апеляційної скарги.
Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує mutatis mutandis висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).
Також за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку Суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, заява №    3236/03).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
40.          Пунктом 4 частини 1 статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
41.          Статтею 312 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
42.          Враховуючи викладене, постанова апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін з мотивів, викладених у цій постанові. 
43.          Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на позивача.
Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 312, 314, 315, 317 ГПК України,  Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь Відродження" задовольнити.
2. Постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 у справі №    923/840/20 скасувати, рішення Господарського суду Херсонської області від 11.01.2021 залишити в силі. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                          Є. В. Краснов
Суддя                                                                                          Г. М. Мачульський 
Суддя                                                                                          В. Ю. Уркевич