УХВАЛА

18 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/6358/19
адміністративне провадження № К/9901/28942/21 
Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду  Гусак М.Б., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі № 420/6358/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

3 серпня 2021 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі № 420/6358/19.

Касаційна скарга не відповідає вимогам закону.

Відповідно до пункту 4 частини другої   статті 330 КАС України   у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою   статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій   статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Підставою касаційного оскарження відповідач вказує пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права (статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статей 9, 246 КАС), не урахування апеляційним судом висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 12 березня 2019 року у справі №725/254/16-а, від 15 травня  2020 року у справі №826/19877/16, від 11 квітня 2018 року у справі №2а-576/12/0970, від 19 червня 2020 року у справі №140/388/19, від 25 січня 2019 року у справі №826/2219/13-а, від 18 березня 2020 року у справі №822/2562/16, від 9 грудня 2019 року у справі №826/22842/15, від 3 жовтня 2019 року у справі №826/15560/15, від 26 червня 2018 року у справі №826/24815/15. 

При цьому обґрунтування зазначеної підстави зводиться до викладення (цитування) позиції Верховного Суду, яка стосується оцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин та досліджених ними доказів, у тому числі первинних документів, а також узагальнюючих висновків, що містяться у зазначених постановах Верховного Суду, щодо обставин, пов`язаних із встановленням реального змісту господарських операцій. Фактично доводи відповідача у касаційній скарзі стосуються неправильного встановлення судами обставин у справі внаслідок неправильної оцінки аргументів відповідача. Таке обґрунтування підстави касаційного оскарження може бути в площині підстави, передбаченої пунктом 4 частини четвертої статті 328 та частиною другою статті 353 КАС, однак, цю підставу відповідач у касаційній скарзі не вказує.

Крім того, постановами Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №725/254/16-а, від 15 травня 2020 року у справі №826/19877/16, від 11 квітня              2018 року у справі №2а-576/12/0970, від 19 червня 2020 року у справі №140/388/19, від 25 січня 2019 року у справі №826/2219/13-а, від 18 березня 2020 року у справі №822/2562/16, від 9 грудня 2019 року у справі №826/22842/15, від 3 жовтня                  2019 року у справі №826/15560/15 судові рішення попередніх інстанцій були скасовані, а справу направлено на новий розгляд.

Відповідно до частини шостої статті 353 КАС України постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Отже, зазначені постанови Верховного Суду, висновки в яких, на думку відповідача, мали бути враховані судами у цій справі, не можуть бути прикладом правозастосування, яке повинно враховуватися судом при виборі норми права, що підлягає застосуванню, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №826/24815/15 із зазначенням того, що кожен аргумент має бути почутим та вмотивовано проаналізованим з боку судів, само по собі не доводить неврахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, подібність яких також не обґрунтована у касаційній скарзі.

Наведені скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень не свідчать про виконання вимог частини четвертої    статті 328 КАС України.

Враховуючи те, що у касаційній скарзі не викладені передбачені   КАС України    обов`язкові підстави касаційного оскарження, то відповідно до пункту 4 частини п`ятої    статті 332 КАС України    касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої    статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі № 420/6358/19  повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили 

Суддя                                                                                 М.Б. Гусак