ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 р. 	Справа № 520/1648/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 (головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О.) по справі № 520/1648/21
за позовом       ОСОБА_1  
до     Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, відділ перерахунків пенсій №1, Управління пенсійного забезпечення від 27 листопада 2020 року №963270181072 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 90% місячної оплати відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789 -XII (в редакції від 12.07.2001 №2663-ІІІ) та частини 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII в первинній редакції;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ на підставі довідки прокуратури Харківської області від 16.11.2020 №21-7882-20 з виплатою різниці між фактично отриманою пенсією та перерахованою сумою пенсії без обмеження її максимального розміру.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №963270181072 від 27.11.2020 про відмову в проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 13 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 13.11.2020 №21-148, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
ОСОБА_1 , не погодившись із судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову про перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від заробітної плати, без обмеження максимальним розміром, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що має право на перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розрахунку 90 відсотків від заробітної плати, без обмеження її максимальним розміром відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2016 у справі № 640/6745/16-а. Проте вважає, що судом першої інстанції вказані обставини не взято до уваги та помилково прийнято висновок про відмову в задоволенні позову в цій частині.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 з 1997 року є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії).
Постановою Київського районного суду м. Харкова №640/10460/16-а від 19.08.2016 зобов`язано Управління пенсійного фонду України у Київському районі міста Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки про заробітну плату виданої прокуратурою Харківської області від 22.06.2016 №18-525  в  розмірі  90  відсотків  місячного  заробітку  без  обмежень  її граничного розміру за його посадою та виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з дня виникнення правових підстав для перерахунку йому пенсії, а саме з 01 грудня 2015 року.
13.11.2020 Харківською обласною прокуратурою позивачу видано довідку про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії (а.с. 8).
16.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав довідку від 13.11.2020. Як на підставу для перерахунку пенсії позивач послався на Постанову Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015 (а.с. 9).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 27.11.2020 № 963270181072 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії, посилаючись на те, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.10.2020 на підставі довідки від 13.11.2020 із розрахунку 60% заробітної плати з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії (а.с. 11)
Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст.86 Закону України " Про прокуратуру"  № 1697-VII, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури (зокрема, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657), а тому рішення пенсійного органу про відмову в здійсненні перерахунку з 13.12.2019 на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 13.11.2020 є незаконним.
Відмовляючи у задоволенні позову про зобов`язання пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії позивачу без обмеження граничного розміру, виходячи з 90% від суми місячної заробітної плати, суд першої інстанції виходив з їх передчасності .
Враховуючи оскарження позивачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині відсоткового розміру заробітної плати при перерахунку пенсії, обмеження пенсії максимальним розміром та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Реалізація права прокурорів, в тому числі і позивача, на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ була забезпечена рішенням Конституційного Суду від 13 грудня 2019 року №7-(ІІ)/2019.
Такий правовий висновок був викладений у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі № 560/2120/20, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року.
Між іншим Верховний Суд висловив позицію щодо того, у якому відсотковому розмірі відносно заробітної плати підлягають перерахунку пенсії та чи підлягають зазначені пенсії перерахунку без обмеження їх граничного розміру.
В силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до Постанови №657.
Тому, суд першої інстанції вірно зазначив, що питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідним і повинно вирішуватися після розгляду вимог про наявність відповідного права на перерахунок.
Судом встановлено, що підставою для відмови в перерахунку пенсії позивачу слугували доводи пенсійного органу, що йому вже проведено такий перерахунок з 01.10.2020.
Отже, всупереч доводів апелянта, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром та визначення відсоткового значення заробітної плати станом на 13.12.2019 на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. 
Крім того, за наслідками даної справи та прийнятого судом першої інстанції судового рішення , відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років, а тому відсутні підстави вважати, що права ОСОБА_1 у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних, на чому вірно наголосив суд першої інстанції.
При цьому, колегія суддів зауважує, що вимога позивача про перерахунок розміру пенсії на підставі ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) є безпідставною, оскільки зазначена норма ще з 01.01.2015 є нечинною. У таких випадках слід керуватись діючим законодавством, зокрема ст. 86 Закону №1697-VII.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеному у рішенні від 14.09.2020, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, у вже згаданій вище зразковій справі №560/2120/20, яка  відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, повинна враховуватись судом апеляційної інстанції.
Посилання апелянта на постанову Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2016 у справі № 640/6745/16-а, якою встановлено право позивача на отримання пенсії  в  розмірі  90  відсотків  місячного  заробітку  без  обмежень  її граничного розміру колегія суддів відхиляє, оскільки як вже було зазначено відповідачем перерахунок його пенсії з 13.12.2019 ще не проводився, її розмір з урахуванням обмеження та відсотку місячного  заробітку  не визначався, а отже у суду відсутня можливість стверджувати, що перерахунок та виплата пенсії позивача буде у іншому розмірі ніж той, на який він має законні сподівання. 
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 по справі № 520/1648/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова