Справа № 753/10873/21	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Домарєв О.В.	
Провадження №  33/824/3726/2021	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
13 вересня 2021 року                                                                                             м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року , якою 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Відповідно до постанови судді, 16 квітня 2021 року о 01 години 15 хвилин ОСОБА_1 біля буд. №17 по вул. Дніпровська набережна в м. Києві керував транспортним засобом «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року, постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1              ст. 130 КУпАП.
 
Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що місцевий суд неповно з`ясував всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не дослідив наявні в матеріалах справи докази, що призвело до прийняття незаконного рішення. Апелянт вказує, що його не було повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції, чим порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Також ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, що він був ознайомлений зі змістом протоколу та отримав його копію, що свідчить про істотне порушення його права на захист. Крім того, апелянт вказує на відсутність даних про причину зупинки його транспортного засобу, відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення ознак сп`яніння, а також відсутність відомостей про те, що йому пропонувалось на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння інспектором поліції із застосуванням технічних засобів.  Також ОСОБА_1 зазначає, що судом не було викликано та допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
 
Враховуючи те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1  та з метою забезпечення його можливості реалізувати право на оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за необхідне поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року.        
   
Перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення                  ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності є безпідставними.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18ААБ № 193813 від 16 квітня 2021 року (а.с.1), згідно якого ОСОБА_1 біля буд. №17 по вул. Дніпровська набережна в м. Києві керував транспортним засобом «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, зіниці, що не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; поясненнями свідків  ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.2);відеозаписом з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків (а.с. 4).
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як  відмова  особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, що він був ознайомлений зі змістом протоколу та отримав його копію, що свідчить про істотне порушення його права на захист, є необґрунтованими оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватись з протоколом, а також отримувати його копію, про що зафіксовано в протоколі в присутності двох свідків.  
 
Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення ознак сп`яніння, то вони є безпідставними з огляду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення згідно п.4 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, з якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме: розширені зіниці, котрі не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покриву обличчя.  
Не можуть бути взяті до уваги й доводи апелянта про відсутність відомостей, що йому пропонувалось на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння інспектором поліції із застосуванням технічних засобів, оскільки відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення цих ознак за допомогою спеціального обладнання чи приладів законодавством не передбачено. 
 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності даних про причину зупинки його транспортного засобу, жодним чином не спростовують його вини у невиконанні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.       
 
Також не можуть бути взяті до уваги доводи апелянта про те, що судом не було викликано та допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки суддя дослідив письмові пояснення свідків, та на підставі аналізу перевірених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, які є належними і допустимими в розумінні положень 251 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на законних підставах притягнув останнього до адміністративної відповідальності за вказаною нормою з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.  
    
Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, то йому було забезпечено можливість реалізації процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, тобто його права передбачені вказаною нормою закону були поновлені апеляційним судом. 
Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 не надано. 
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. 
 
Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина     ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції і закриття провадження у справі апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суддіДарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року  щодо ОСОБА_1 - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                         А.М. Дрига