Київський апеляційний суд

 

П О С Т А Н О В А 
 
І м е н е м     У к р а ї н и 

12 липня 2021 року                                                                                                м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю представника митного органу Юрківа В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника митного органу на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року щодо
ОСОБА_1 (     ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
у с т а н о в и в :
 
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.02.2021 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень, за порушення митних правил, передбачене ст.471 МК України.
Цією ж постановою вилучену відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0068/10000/21 від 20.01.2021 іноземну валюту в сумі 3 500 дірхам ОАЕ повернуто ОСОБА_1 .
Як встановив суд, ОСОБА_1 порушила порядок проходження митного контролю в зоні (коридорі) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю проходження через "зелений коридор", де не передбачено наявність у пасажира предметів, на переміщення яких через митний кордон України встановлено певний порядок, перемістила валютні цінності у розмірі більше ніж 10 000 євро, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст.471 МК України.
Так, 20.01.2021 о 13 годині 15 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу "Приліт" терміналу "D" ДП МА "Бориспіль" громадянка України ОСОБА_1 , яка прибула до України з м. Шарджа, ОАЕ, рейсом № G9261 авіакомпанії "AirArabia", своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору, - "зелений коридор", тим самим відповідно до ч.5 ст.366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення. 
На підставі п.4 ст.336 та ст.342 МК України співробітниками митниці проведено усне опитування ОСОБА_1 , яка повідомила, що переміщує через митний кордон 10 000 доларів США, після чого запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці ОСОБА_1 видала готівку в сумі 10 000 доларів США, 11 200 дірхам, яка знаходилась у сумочці (ручна поклажа) та переміщувалась без ознак приховування, і, з її слів, належить їй особисто. 
З виявленої суми було пропущено 10 000 доларів США та 7 700 дірхам (еквівалент 9 978 євро), а решту - 3 500 дірхам вилучено відповідно до протоколу про порушення митних правил. 
В апеляційній скарзі представник Київської митниці Держмитслужби Король Л.І. просить постанову судді в частині повернення ОСОБА_1 іноземної валюти в сумі 3 500 дірхам скасувати та накласти на неї стягнення відповідно до санкції ст.471 МК України, а саме, конфіскацію вказаної валюти, переміщення якої обмежено. 
Обґрунтовуючи свої вимоги, представник викладає зміст протоколу про порушення митних правил і, посилаючись на ч.3 ст.197 МК України, Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджене постановою Правління НБУ № 3 від 02.01.2019, Положення про заходи захисту та визначення поряду здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затверджене постановою Правління НБУ № 5 від 02.01.2019, зазначає, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 9 999 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 9 999 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі. Таким чином, на переконання представника митного органу, законодавством України встановлено обмеження на переміщення через митний кордон України готівки, сума якої перевищує відповідний еквівалент, а тому вилучена у ОСОБА_1 іноземна валюта підлягає конфіскації. 
До апеляційного суду ОСОБА_1 , яка за вказаними нею засобами зв`язку повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, не прибула і не повідомила про поважні причини. А тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП її неявка не перешкоджає розгляду справи. 
Вислухавши пояснення представника митного органу Юрківа В.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її належить задовольнити, з таких підстав. 
Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, а саме, порушенні порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю є обґрунтованими, підтверджується наявними в справі доказами і ніким з учасників провадження не оспорюються.
Обґрунтовуючи відсутність підстав для застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, суддя, проаналізувавши положення ч.3 ст.197 МК України, п.п.5, 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджене постановою Правління НБУ № 3 від 02.01.2019, зазначив у постанові, що аналіз цих норм вказує на те, що обмеження щодо переміщення валютних цінностей через митний кордон України та порядок їх переміщення, у тому числі особливості декларування та визначення граничних сум, які підлягають письмовому або усному декларуванню, не є тотожними поняттями. Оскільки будь-яких дозволів на переміщення готівкової валюти в еквіваленті, що дорівнює або перевищує 10 000 євро, закон не вимагає, суддя дійшов висновку, що готівкові валютні цінності не є товаром, щодо якого встановлені обмеження до переміщення, а тому вони конфіскації не підлягають. 
Крім того, суддя зазначив, що грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_1 і значною сумою, та послався на Перший протокол до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Садоча проти України", у відповідності з яким конфіскація законно придбаних коштів становитиме індивідуальний і надмірний тягар і є непропорційною вчиненому правопорушенню мірою.
Згідно з ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.466 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.
Санкцією ст.471 МК України передбачено застосування стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також  конфіскацію цих товарів.
Як зазначив ЄСПЛ в рішенні "Садоча проти України", висновки в якому були враховані суддею місцевого суду, держави дійсно мають законний інтерес, а також обов`язок, згідно з різними міжнародними договорами вживати заходів для виявлення та контролю за переміщенням готівкових грошових коштів через кордони, оскільки великі суми готівки можуть використовуватися для відмивання грошей, незаконного обігу наркотиків, фінансування тероризму або організованої злочинності, ухилення від сплати податків або здійснення інших серйозних фінансових правопорушень. Загальна вимога щодо декларування, яка застосовується до будь-якої фізичної особи, що перетинає державний кордон, перешкоджає неконтрольованому ввезенню готівкових коштів до країни чи їх вивезенню з країни, а заходи з конфіскації, що є наслідком недекларування готівки митному органу, є частиною загальної схеми регулювання, призначеної для боротьби з цими правопорушеннями. Тому захід з конфіскації відповідав загальним інтересам суспільства.
Приймаючи рішення про порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, у відповідності з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах  суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, Суд мотивував свої висновки тим, що конфіскація всієї незадекларованої суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар, була непропорційною до вчиненого правопорушення.
Керуючись цією ж позицією, суддя місцевого суду однак не врахував, що жодних даних про те, що вилучені іноземна валюта є для ОСОБА_1 значною сумою, матеріали справи не містять. Про такі обставини під час опитування працівнику митного органу вона не вказувала і участі в розгляді справи в суді першої інстанції не брала. Жодними доказами в справі не підтверджуються законність походження цих коштів і, стверджуючи спочатку про наявність при собі готівкових коштів у сумі 10 000 доларів США,             ОСОБА_1 навіть не звернула увагу на те, що крім вказаної суми переміщує ще 11 200 дірхам, у зв`язку з чим висновки суду про те, що конфіскація безпосередніх предметів правопорушення становитиме для неї індивідуальний та надмірний тягар, безпідставні. 
Крім того, згідно з ч.3 ст.197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, який підлягають письмовому або усному декларуванню) можуть встановлюватися Національним банком України.
Згідно з п.6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління НБУ № 3 від 02.01.2019, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Зі змісту вказаних норм, а також назви ст.197 МК України - Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України випливає, що законодавцем встановлено обмеження на переміщення через митний кордон товарів, якими згідно п.57 ч.1 ст.4 МК України є валютні цінності - готівка в сумі, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, оскільки їх переміщення можливе лише за умови подання митному органу відповідних документів. Документом, що підтверджує дотримання встановлених обмежень, є митна декларація. І з огляду на викладені обставини вилучення суми, яка перевищує еквівалент 10 000 євро, повністю узгоджується з вимогами закону. 
Оскільки ОСОБА_1 з порушенням порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю перемістила товар, тобто готівкові валютні цінності, які були в її розпорядженні, переміщення яких через митний кордон України обмежено, висновки суду, що вони не є товаром, щодо якого встановлені обмеження до переміщення, і не підлягають конфіскації, не ґрунтуються на вимогах закону. 
Тому у зв`язку з неправильним застосуванням суддею місцевого суду норм матеріального права постанова в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нової постанови про накладення на неї стягнення відповідно до санкції ст.471 МК України у виді штрафу та конфіскації вилученої іноземної валюти, як про це порушується питання в апеляційній скарзі.
На переконання апеляційного суду, застосування додаткового стягнення у виді  конфіскації буде відповідати його меті, сприятиме вихованню особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника митного органу - Київської митниці Держмитслужби задовольнити.
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021 року щодо  ОСОБА_1 (     ОСОБА_1 ) в частині накладення на неї адміністративного стягнення скасувати.
Накласти на  ОСОБА_1 (     ОСОБА_1 ) адміністративне стягнення за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, у виді штрафу в розмірі 100 /ста/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 /одну тисячу сімсот/ гривень, з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил - іноземної валюти в сумі 3 500 /три тисячі п`ятсот/ дірхам ОАЕ, вилучену відповідно до протоколу № 0068/10000/21 від 20.01.2021.
У решті постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського

апеляційного суду                                                                                      Т.М. Тютюн