П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6591/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слободонюк М.В.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
26 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови ОСОБА_1 у проведені виплати  гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві "РАДИКАЛ БАНК", за договором банківського рахунку №18-23043 від 09.07.2015 року в розмірі 198400 грн, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві "РАДИКАЛ БАНК", за договором банківського рахунку №18-23043 від 09.07.2015 року в розмірі 198400 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у проведені виплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві "РАДИКАЛ БАНК", за договором банківського рахунку №18-23043 від 09.07.2015 року в розмірі 198400 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату ОСОБА_1 суми відшкодування за вкладом, розміщеним у Публічному акціонерному товаристві "РАДИКАЛ БАНК", за договором банківського рахунку №18-23043 від 09.07.2015 року в розмірі 198400 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що з огляду на чинність постанов слідчих, прийнятих в межах розслідування кримінальних проваджень №12013110000000134 та №120151102000003105  про визнання речовими доказами коштів, розміщених на рахунках клієнтів ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", у Фонду гарантування вкладів були підстави для зупинення виплат гарантованого відшкодування таких фізичних осіб з урахуванням ст.ст.98, 100 КПК України. Крім того, апелянт стверджує, що ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк звернення до суду.
Позивачка у відзиві на апеляційну скаргу заперечила проти її доводів і зазначила, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що  09.07.2015 року між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ "РАДИКАЛ БАНК"  укладено договір строкового банківського вкладу № 18-23043 "Депозитний календар" у національній валюті України, відповідно до умов якого банк приймає від вкладника строком на 10 днів до 19.07.2015 року грошові кошти у розмірі 198400 грн. під відсоткову ставку 20 % річних, відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 , нараховує проценти за його користування на дату повернення вкладу та зобов`язується повернути його. Крім того, між сторонами за договором укладено додаткову угоду № 1 до Договору строкового банківського вкладу № 18-23043 від 09.07.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_1 ознайомлено з умовами гарантування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування коштів за договором.
На виконання умов вказаного договору позивач внесла на депозитний рахунок кошти в сумі 198400 грн.
Постановою Правління Національного банку України № 452/БТ від 09.07.2015 року ПАТ "РАДИКАЛ БАНК"  віднесено до категорії неплатоспроможних.
09.07.2015 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 130 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "РАДИКАЛ БАНК", відповідно до якого з 10.07.2015 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ "РАДИКАЛ БАНК".
Постановою Національного банку України № 769 від 09.11.2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ "РАДИКАЛ БАНК".
Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.11.2015 року № 203 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" з 10.11.2015 року по 09.11.2017 року включно, призначено Уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора банку.
Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 28.04.2016 року у справі №802/276/16-а, яка набрала законної сили 05.07.2016, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, та, зокрема, зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 , якій необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Інформація стосовно вкладника ОСОБА_1  була подана до Фонду Уповноваженою особою на ліквідацію. В подальшому, рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №2147 від 22.08.2019 року затверджено зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами, відповідно до якого ОСОБА_1  включено до Загального реєстру із сумою відшкодування в розмірі 198400,00 грн.
20.01.2020 року ОСОБА_2 , діючи за дорученням та в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до відповідача із заявою про проведення відшкодування коштів за вкладом в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Листом від 27.03.2020 року №02-036-4491/20 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивачку про те, що постановою слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25.11.2019 року у кримінальному провадженні №12015110200003105 від 20.08.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК України, визнано речовими доказами кошти, розміщені на рахунках 443 фізичних осіб у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК». В зазначеному переліку міститься інформація щодо вкладника ОСОБА_1 . Також повідомлено, що слідчим відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області до Фонду спрямовано постанову про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 25.11.2019 року для зобов`язання службових осіб Фонду вжити заходів для збереження назначених коштів. У зв`язку з цим, питання про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», буде вирішено після прийняття остаточного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні та надходження до Фонду всіх необхідних документів.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом у даній справі.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приписи ч. 4 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначають вичерпний перелік підстав, коли Фонд не відшкодовує кошти, однак, серед них відсутня така підстава, як наявність постанови про визнання коштів речовими доказами.
Відмовляючи в задоволенні позову в іншій частині, суд першої інстанції виходив з того, що Закон №4452-VI, а також Положення №14, визначають процедуру та певний порядок дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якої(го) відповідач має дотримуватись при виплаті особі гарантованої суми відшкодування за договорами банківського вкладу (рахунку), тому належним способом захисту прав позивачки є зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити виплату ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом  в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» в розмірі 198400,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті задоволених позовних вимог, виходячи з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  (далі за текстом - Фонд). визначаються Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23 лютого 2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону №4452-VI, вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.
Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.
Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).
Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).
Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону №4452-VI, Фонд не відшкодовує кошти:
1) передані банку в довірче управління;
2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;
3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника;
4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення);
5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення);
6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;
7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку;
8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань;
9) за вкладами у філіях іноземних банків;
10) за вкладами у банківських металах;
11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду;
12) за вкладом, задоволення вимог за яким зупинено відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".
Відповідно до ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:
1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;
2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону;
3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;
4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;
4-1) перелік рахунків вкладників, фінансові операції за якими зупинено відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення";
5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.
Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.
Згідно з п.3 пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі -Положення №14), Фонд складає зміни та/або доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та/або доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.
П.5 Положення №14 передбачено, що Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.
Під час дії тимчасової адміністрації до чергових частин Загального реєстру включаються ГСР (Гарантована сума за рахунком) тільки за тими договорами банківського вкладу, що не були включені до першої частини Загального реєстру, щодо яких знято обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій та строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
З матеріалів справи встанолено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 22 серпня 2019 року №2147 затверджено зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами, відповідно до якого позивачку включено до Загального реєстру із сумою відшкодування у розмірі 198400 грн. 
Водночас, відповідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вих. №02-036-4491/20 від 27 березня 2020 року вказану виплату призупинено, оскільки постановою слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області від 25 листопада 2019 року у кримінальному провадженні №12015110200003105 від 02 серпня 2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 358, частиною 1 статті 361, частиною 1 статті 191, частиною 4 статті 190, частиною 1 статті 364 Кримінального кодексу України, визнано речовими доказами кошти, розміщені на рахунках 443 фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк", які розміщені на рахунку банківської установи, у тому числі й позивачки.
Колегія суддів погоджується  з висновками суду першої інстанції про те, що положення ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI визначають вичерпний перелік підстав, за наявності яких Фонд не відшкодовує кошти, і винесення постанови про визнання коштів речовими доказами серед цих підстав відсутня.
Разом з тим відповідач зазначає про те, що 03.11.2020 до Фонду з Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшла постанова прокурора цієї прокуратури Пінчука О.П. від 11.09.2020 про скасування постанови слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області від 25.11.2019 у кримінальному провадженні №12015110200003105 від 20.08.2015 про визнання речовими доказами коштів на 443 рахунках фізичних осіб у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК». Крім того, відповідач стверджує, що вказана постанова прокурора від 11.09.2020 оскаржена Фондом до прокуратури Київської області, однак наразі відомості щодо розгляду цих скарг відсутні.
Таким чином,  постанова слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25.11.2019, на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі, скасована.
Докази на спростування вказаної обставини в матеріалах справи відсутні.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що фактичні перешкоди щодо проведення виплат гарантованого відшкодування за вкладом відсутні.
Крім того, на момент розгляду даної справи відсутня будь-яка інформація щодо наявності судових рішень чи процесуальних документів інших органів (осіб) про накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», в тому числі і на рахунок, відкритий на ім`я позивачки.
Натомість, право позивачки на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК», гарантоване Законом №4452-VI, встановлено постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.04.2016 року у справі №802/276/16-а, яка набрала законної сили.
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про  необґрунтованість відмови відповідача у виплаті позивачці відшкодування в межах гарантованої суми коштів та наявність підстав для зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити ОСОБА_1 виплату гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» в розмірі 198400,00 грн.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині недотримання позивачкою строку звернення до суду, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно зі ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з позовною заявою позивачка оскаржує дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у виплаті гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у публічному акціонерному товаристві "Радикал Банк" з підстав, що викладені у листі вих. №02-036-4491/20 від 27.03.2020.
При цьому позовна заява щодо визнання протиправними вказаних дій подана   ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 09.11.2020, тобто з пропуском строку, встановленого ст.122 КАС України.
З матеріалів справи встановлено, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 16.11.2020 року про залишення позовної заяви без руху позивачка подала заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду (вх. № 38868). Поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачка мотивувала запровадженням на території України карантинних обмежень, застосованих постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211, яка неодноразово зазнавала змін в частині продовження терміну карантину. Позивачка також зазначила, що підготовка документів та інших необхідних для судового розгляду дій припало на карантинний період у державі, що завадило їй своєчасно зібрати усі необхідні документи, докази, отримати правову допомогу, тощо, що в свою чергу призвело до порушення строків звернення до суду встановлених ч. 2 ст. 122 КАС України.
В ухвалі суду першої інстанції від 30.11.2020 року суд оцінив наведені обставини та дійшов висновку про наявність об`єктивних підстав для поновлення пропущеного строку, оскільки запровадження на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та встановлення певних обмежень як щодо транспортного сполучення так і роботи в усіх сферах економіки, органів влади, необхідність дотримання інших протиепідеміологічних заходів, в тому числі і перебування на самоізоляції,  ускладнювало звернення позивачки до суду і є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Відповідно до п. 3 розділу VI КАС України час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Оскільки відповідач не обґрунтував та не надав доказів помилковості висновку суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла  висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Смілянець Е. С.