Ухвала
 
07 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 520/445/19
 
провадження № 61-10279ск21 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , про розподіл спільного майна подружжя,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не дотримано вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України.
 
До касаційної скарги додано квитанцію від 16 червня 2021 року № 0.0.2163879858.1 про сплату судового збору у розмірі 2 000,00 грн. 
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
 
Оскільки позовні вимоги передбачають визнання за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 90% частин трикімнатної квартири, загальною площею - 95,9 кв.м, житловою площею - 52,3 кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_3 10% частин зазначеної квартири, враховуючи, що ні касаційна скарга, ні оскаржувані судові рішення не містять інформації щодо її повної вартості спірної квартири, для визначення ціни позову та відповідно розміру судового збору суду необхідні відомості щодо вартості спірного майна.
 
З огляду на вказане вище, заявнику необхідно надати суду докази на підтвердження вартості спірної квартири. За відсутності вказаних відомостей вирішення питання про відкриття касаційного провадження не вбачається можливим, оскільки суд не може встановити точну ціну позову й, відповідно, з`ясувати, чи правильно сплачений судовий збір за подачу касаційної скарги.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн.
 
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
 
Враховуючи, що суд позбавлений можливості встановити ціну позову за вимогою майнового характеру, заявнику необхідно надати суду докази на підтвердження вартості спірного майна для визначення правильності сплати судового збору чи, у разі невідповідності, сплатити судовий збір відповідно до положень Закону України «Про судовий збір». 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 травня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до  05 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Н. Ю. Сакара