ПОСТАНОВА 
Іменем України

14 липня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/2852/21
провадження № 22-ц/4809/1035/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Голованя А.М., Карпенка О.Л.,
               при секретарі –  Федоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі Мохонько В.В. від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,- 

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що розмір заборгованості, який підлягає стягненню з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» вказаний у виконавчому написі №714 від 18.02.2021 не є безспірним.
Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною № 714 від 18 лютого 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» кредитної заборгованості в сумі 76 176,93 грн., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна згідно виконавчого провадження № 64856360 до набрання судовим рішенням законної сили.
В обґрунтування заяви вказувала, що за оспорюваним виконавчим написом приватним виконавцем відкрито виконавче провадження та розпочато процедуру звернення стягнення на доходи позивача, зокрема на заробітну плату, у зв`язку з чим існує необхідність у вжитті заходів забезпечення позову.
Крім того, зазначила, що приватним виконавцем планується опис та арешт рухомого майна за її місцем проживання, а також ним винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 16.03.2021 в розмірі 7 617,69 грн. та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.03.2021 в сумі 500 грн.
Вважає, що дії приватного виконавця спрямовані на повне погашення вказаної заборгованості, що в подальшому може призвести до утруднення виконання чи неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2021 року відмовлено у забезпеченні позову.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивачка подала до суду апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування з підстав порушенням судом норм процесуального права при вирішенні цього процесуального питання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивачка просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, посилаючись на те, що на підставі виконавчого напису, який нею оскаржується в судовому порядку, буде здійснено стягнення коштів із її доходів, що суттєво ускладнить ефективний захист порушених прав позивача.
Відмовляючи в забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є втручанням у діяльність приватного виконавця, який відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного та повного виконання рішення, зазначеного в документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначений виконавчим написом.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх неправильними з наступних підстав.
Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом п. 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №714 про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» кредитної заборгованості в сумі 76 176,93 грн.
На виконання оспорюваного виконавчого напису, постановою приватного виконавця від 05.04.2021 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами виник спір щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, внаслідок виконання якого існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
При цьому нормами ЦПК України передбачено саме такий вид забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, в разі оскарження такого документу боржником у судовому порядку.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для забезпечення позову у справі шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, оскільки такий вид забезпечення позову передбачений п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України та є співмірним із заявленими позивачем вимогами.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з прийняттям постанови по суті вимог заявника.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення.
Заяву задовольнити.
Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною № 714 від 18 лютого 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» кредитної заборгованості в сумі 76 176,93 грн., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна згідно виконавчого провадження № 64856360 до набрання судовим рішенням законної сили.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.07.2021

Судді: 

О.А.Письменний А.М. Головань О.Л. Карпенко