Постанова
Іменем  України
 
22 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 372/468/21
провадження № 61-7291св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яка підписана представником Слостіним Андрієм Геннадійовичем, на постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 рокуу складі колегії суддів: Олійника В. І., Болотова Є. В., Музичко С. Г., 
ВСТАНОВИВ:
Історія справи 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до  ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал»), приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М. О. про визнання права власності та зняття арешту з майна. 
Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором. Цим же приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження накладений арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
05 лютого 2021 року йому стало відомо, що вищезазначена квартира виставлена на електронні торги. Вважає, що постанова приватного виконавця про накладення арешту є незаконною, оскільки право власності на Ѕ частину вказаного нерухомого майна належить позивачу, який в свою чергу не є боржником за жодним виконавчим документом перед ТОВ «Вердикт Капітал».
Вказував, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі викликані необхідністю нівелювання реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду та своєчасне невжиття цих заходів може стати перешкодою для належного та повного захисту і відновлення порушених прав, у зв`язку з тим, що вказане майно може буди безперешкодно відчужено на користь третіх осіб внаслідок його реалізації.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заходи забезпечення позову, про які просить ОСОБА_1 , не є співмірними із заявленими позовними вимогами про визнання права власності та зняття арешту з нерухомого майна.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Вердикт Капітал», приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М. О. про визнання права власності та зняття арешту з майна задоволено.
Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, що заявлені заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, їх невжиття може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, оскільки предметом спору є дії та рішення державного реєстратора щодо вищевказаного майна, а відтак невжиття заходів забезпечення позову порушить право позивача на судовий захист, а також гарантований законом доступ до правосуддя та є такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону. Крім того є велика вірогідність того, що спірне майно буде відчужено на користь третіх осіб, оскільки станом на сьогодні майно реалізовано на електронних торгах і можливе задоволення позову у даній справі ніяк не вплине на відновлення порушеного права власності позивача на спірне нерухоме майно.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У квітні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року про забезпечення позову та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не мотивував та не вказав у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання в майбутньому можливого рішення суду у справі про поділ майна подружжя з огляду на те, що позивачем було надано згоду на укладення кредитного договору та усвідомлено ризики невиконання його дружиною зобов`язань за кредитним договором, зокрема і потенційну можливість примусової реалізації спільного майна, у тому числі для виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості. 
В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що договір кредиту та застави, згода на укладання яких ним була надана, укладені відповідачем всупереч інтересам сім`ї. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Судом апеляційної інстанції не взято до уваги відсутність у заяві про забезпечення позову пропозицій позивача щодо зустрічного забезпечення передбачених п. 6 частини першої статті 151 ЦПК України. 
З матеріалів справи слідує, що у позивача відсутнє будь-яке інше майно для покриття майбутніх збитків відповідача, майновий стан позивача невідомий, а наявність зареєстрованого місця проживання не встановлена. 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2021 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції. 
У серпні 2021 року матеріали цивільної справи № 372/468/21 надійшли до Верховного Суду та 03 серпня 2021 року передані судді-доповідачу Дундар І. О.
Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 21 травня 2021 рокувказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).
Фактичні обставини
Суди встановили, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року у справі № 752/744/14-ц позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № 001/3855/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) від 05 квітня 2006 року станом на 03 грудня 2013 року в розмірі 4740,87 грн, суму заборгованості за кредитним договором № CL-002/982/2007 від 06 листопада 2007 року станом на 05 грудня 2013 року в розмірі 1 284 602,35 грн суму заборгованості за кредитним договором № CL-002/984/2007 станом на 05 грудня 2013 року в розмірі 144 059,26 грн. 
Рішенням апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2016 року заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року скасовано, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № 001/3855/06 від 05 квітня 2006 року станом на 03 грудня 2013 року у розмірі 4740,87 грн, суму заборгованості та пені за кредитним договором № CL-002/982/2007 від 06 листопада 2007 року станом на 05 грудня 2013 року у розмірі 244 626,24 грн, суму заборгованості за кредитним договором № CL-002/984/2007 від 06 листопада 2007 року станом на 05 грудня 2013 року в розмірі 8375,99 грн, судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
З метою примусового виконання вищезазначених судових рішень, видано виконавчі листи від 27 січня 2017 року № 752/744/14-ц.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М. О. від 08 грудня 2020 року у виконавчому провадженні № 63856973 з примусового виконання виконавчого листа № 752/744/14-ц, виданого 27 січня 2017 року накладено арешт нам нерухоме майно Боржника - ОСОБА_2 : трикімнатна квартира, загальною площею 72,6 кв.м, житлова площа 47,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .
05 лютого 2021 року з офіційного сайту «СЕТАМ» позивач дізнався, що нерухоме майно: трикімнатна квартира, загальною площею (кв. м): 72,6, житлова площа (кв.м): 47,3 за адресою: АДРЕСА_1 виставлена на електронні торги на 03 лютого 2021 року о 09:00 год. та реалізовано на цих торгах.
Відповідно до протоколу № 524461 проведення електронних торгів від 03 лютого 2021 року переможцем торгів було визнано ОСОБА_3 , який придбав вказане нерухоме майно за 1 020 000 грн.
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів. 
У частині першій та другій статті 149 ЦПК України, зазначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом пунктів 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17 (провадження № 61-11180св18) зазначено, що «забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від
15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».
У справі, що переглядається, суди не звернули уваги, що заходи забезпечення позову застосовуються щодо нерухомого майна, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_1 , яке реалізовано з прилюдних торгів 03 лютого 2021 року ОСОБА_3 , який до розгляду справи не залучений. 
Отже суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.
Натомість суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні  заяви про забезпечення позову, але помилився щодо мотивів такої відмови.
Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).
Доводи касаційної скарги, з урахуванням необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20 (провадження № 61-17180св20), дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково; постанову апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції змінити виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», яка підписана представником Слостіним Андрієм Геннадійовичем задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 рокускасувати.
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                   В. І. Крат 
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко 
 
                                                                                      І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков
                                                                                                
М. Ю. Тітов