Справа № 2-155/11 	Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В. 	
Провадження № 22-ц/802/881/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
09 вересня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І., 
       суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Савчук Т. Ф.,
з участю:
представника боржника ОСОБА_1 адвоката Петрука І. В.,
представника Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ковальова Ю. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, стягувач – ОСОБА_3 , орган державної виконавчої служби – Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року,  
   
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Заяву мотивовано тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 липня 2011 року у справі № 2-155/11 задоволено позов ПАТ «БанкФорум» у повному обсязі, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість в розмірі 233933 грн 36 коп., що еквівалентно 29023 доларам 99 центів США за кредитним договором № 0283/07/22-Z від 24.12.2007. Звернуто стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці банку, а саме: квартиру площею 40,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2  в користь ПАТ «Банк Форум» 1700,00 грн сплаченого судового збору по 850,00 грн з кожного та 250,00 грн сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення по 125,00 грн з кожного. Рішення суду набрало законної сили та видано виконавчий лист. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.09.2019 вирішено замінити стягувача у виконавчому провадженні № 51127060 на ОСОБА_3 . 31.05.2019 ОСОБА_3 зареєстрував за собою право власності на вказану квартиру. Після переоформлення квартири, стягувач втратив право вимагати від заявника повернення будь-яких коштів на погашення заборгованості за кредитним договором фактично задовольнивши свої грошові вимоги за кредитним договором № 0283/07/22-Z від 24.12.2007, застосувавши позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття права власності на нього в порядку передбаченому ст.ст. 33, 35, 37 Закону України «Про іпотеку», а тому просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 29.03.2012 Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі № 2-155/11.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-155/11 таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду. Вважає ухвалу необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням судом судом обставин, що мають значення для справи. Вказує, що у цій справі наявна матеріально-правова підстава для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме внаслідок реєстрації стягувачем за собою права власності на квартиру, яка була предметом іпотеки, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку позасудового врегулювання на підставі відповідного застереження в договорі іпотеки. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву ОСОБА_1 . 
Другий відділ Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню передбачені ст. 432 ЦПК України. В даному випадку на час подачі відзиву виконавче провадження № 51127060 перебуває на примусовому виконанні в Другому відділі Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Рішення суду у цій справі на підставі якого видано виконавчий лист № 2-155/11 від 29.03.2012 не виконано в повному обсязі, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Просить залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.
Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Петрук І. В. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній наведені. 
Представник Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ковальов Ю. М. апеляційну скаргу позивача не визнав та просив залишити її без задоволення.
Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду справи.
       Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши представника боржника та представника Державної виконавчої служби, приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 липня 2011 року у справі № 2-155/11 задоволено позов ПАТ «БанкФорум» у повному обсязі, ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2   на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість в розмірі 233933 грн 36 коп., що еквівалентно 29023 доларам 99 центів США за кредитним договором № 0283/07/22-Z від 24.12.2007. Звернуто стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці банку, а саме: квартиру площею 40,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто в рівних частинах ОСОБА_1 , ОСОБА_2   в користь ПАТ «Банк Форум» 1700,00 грн сплаченого судового збору по 850,00 грн з кожного та 250,00 грн сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення по 125,00 грн з кожного. Рішення суду набрало законної сили.
29 березня 2012 року судом видано виконавчий лист у даній справі № 2-155/11. Рішення суду в добровільному порядку боржником не було виконано у зв`язку з чим, заявою ПАТ «Банк Форум» скеровано для примусового виконання до Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
В Другому відділі Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-155/11 від 29.03.2012.
Постановою від 18.05.2016 відкрито виконавче провадження № 51127060 про примусове виконання виконавчого листа № 2-155/11 від 29.03.2012 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2   на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в розмірі 233933 грн 36 коп., що еквівалентно 29023 доларам 99 центів США за кредитним договором № 0283/07/22-Z від 24.12.2007. Звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці банку, а саме: квартиру площею 40,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнення в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2   судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Постановою від 13.03.2018 про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.09.2019 замінено стягувача у виконавчому провадженні № 51127060, що було відкрите Другим відділом державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області на підставі виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 29.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 233933,36 грн, що еквівалентно 29023,99 доларів США заборгованості за кредитним договором № 0283/07/22-Z від 24.12.2007, звернуто стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 і перебуває в іпотеці, а саме: однокімнатна квартира заг. пл. 40,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , стягнуто з боржників в рівних судовий збір та понесені витрати на ІТЗ судового процесу на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» правонаступником якого було ТОВ «ФК «ФІНМАРК», правонаступником якого є ОСОБА_3 .
31.05.2019 ОСОБА_3 зареєстрував за собою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебувала в іпотеці, як забезпечення повернення заборгованості за кредитним договором № 0283/07/22-Z від 24.12.2007.
За ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.  Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
З аналізу норм процесуального законодавства слідує, що визнання судом виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у випадку відсутності обов`язку боржника (повністю або частково) у зв`язку з його добровільним виконанням чи прощенням боргу, можливо за умови, що обов`язок по поверненню коштів виконаний боржником на момент видачі такого виконавчого листа, що не було враховано чи про що не було повідомлено стягувачем та/або боржником.
У даному випадку відсутні передбачені ст. 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки він виданий на підставі рішення суду, яке є обов`язковим до виконання, та ухвалено задовго до передачі предмету іпотеки у позасудовому порядку.
Відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
У той же час, дійсність вимог стягувача до боржників підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили, а, відтак, положення статті 36 Закону України «Про іпотеку», на які посилається заявник та згідно з якими після завершення позасудового врегулювання спору будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними, не підлягають застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами. 
Висновки, що викладені в Постановах Верховного Суду, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, стосуються застосування інших норм права, а не ст. 432 ЦПК України.
Станом на день розгляду заяви, виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в органах виконавчої служби, відсутні докази щодо повного виконання рішення суду, а відтак припинення обов`язку боржника. 
На підставі встановлених фактичних обставин справи правильним є висновок суду першої інстанції про те, що на час вирішення судом спору про стягнення кредитної заборгованості будь-якого позасудового вирішення спору між сторонами не відбулося, а сам по собі факт реєстрації іпотечного майна за ОСОБА_3 не може бути підставою для задоволення заяви, оскільки державна виконавча служба, яка здійснює виконання рішення, не була повідомлена про передачу майна стягувачу ОСОБА_3 і виконавчий лист № 2-155/11 від 29.03.2012 не відкликався останнім.
Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.
Ухвала судом постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

 
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий                                         

Судді