П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________

Д О Д А Т К О В А       П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 р.	           м.Одеса	Справа № 420/14002/20	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Єщенка О.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни про ухвалення додаткового судового рішення до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним рішення та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про відмову у поверненні надміру сплачених митних платежів по митній декларації UА500650/2019/054405, викладене у листі від 23 листопада 2020 року №7.10-1/15-04/8.19/17393; стягнути з Одеської митниці Держмитслужби на його користь 90122,90 (дев`яносто тисяч сто двадцять дві гривні дев`яносто копійок) грн. надміру сплачених платежів згідно митної декларації UА500650/2019/054405.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Одеської митниці Держмитслужби щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви позивача від 11 листопада 2020 року про повернення надміру сплачених митних платежів по митній декларації UА500650/2019/054405; зобов`язав Одеську митницю Держмитслужби розглянути заяву позивача від 11 листопада 2020 року про повернення надміру сплачених митних платежів по митній декларації UА500650/2019/054405 та прийняти рішення з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року – скасовано, прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправною відмови та стягнення коштів – задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці Держмитслужби про відмову у поверненні надміру сплачених митних платежів по митній декларації UА500650/2019/054405, викладене у листі від 23 листопада 2020 року №7.10-1/15-04/8.19/17393; зобов`язав Одеську митницю Держмитслужби у відповідності до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року  №643, сформувати висновок про повернення з державного бюджету ОСОБА_1 надміру сплачених сум митних платежів у розмірі 90122,90 грн. згідно митної декларації UА 500650/2019/054405, та надіслати цей висновок до органів казначейської служби для виконання. В решті позову було відмовлено.
29 червня 2021 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 – адвоката Шишлюк В.Р. про винесення додаткового судового рішення, яким заявник просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн..
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1, 3 ст.131 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Позивачем зазначено, що у зв`язку з розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції було понесені витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000,00 грн..
На підтвердження понесених витрат на надання правничої допомоги до суду надано договір про надання правової допомоги №85/АС/19 18 липня 2019 року з додатком №1 до нього (вартість правової допомоги), в якому передбачено послугу підготовки та подання апеляційної скарги по даній адміністративній справі до П`ятого апеляційного адміністративного суду за ціною 8000,00 грн., акт прийому-передачі виконаних робіт від 23 червня 2021 року №1.
Крім того, факт оплати за отримані послуги підтверджується платіжним дорученням від 23 червня 2021 року №362 та квитанцією від 23 червня 2021 року за №0.0.2173256617.1, в якій платником зазначено ОСОБА_1 ..
Наведені обставини свідчать про належність до задоволення даної заяви про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на надання правничої допомоги.
Крім того, положеннями ч.5 - 7 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Матеріали справи не містять, а відповідачем не було зазначено жодних доводів щодо неспівмірності витрат, заявлених позивачем до стягнення, та не подано відповідного клопотання, передбаченого ч.7 статті 134 КАС України з цього приводу.
Отже, беручи до уваги складність справи, ціну позову та значення справи для сторони, колегія суддів доходить висновку про співмірність суми, що підлягає відшкодуванню у розмірі 8000,00 грн..
Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, згідно практики ЄСПЛ (скарга ОСОБА_2 №4941/07 проти Румунії) позивач має право на відшкодування судових витрат тільки в тій мірі, в якій був встановлений фактичний характер, необхідності та обґрунтованості їх. 
Враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність фактичного отримання правничої допомоги, її необхідності, обґрунтованості (з урахуванням, зокрема, складності справи) та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката Шишлюк В.Р., які підлягають відшкодуванню.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат стосовно витрат на правничу допомогу адвоката.
Керуючись ст.131, 134, 252, 311, 321, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції- 

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Шишлюк Вікторії Русланівни про ухвалення додаткового судового рішення до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року - задовольнити.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (65078, м. Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 21-а, код ЄДРПОУ 43333459) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 8000,00 грн..
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Шевчук О.А.