Справа № 459/3458/14-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д. 
Провадження № 22-ц/811/2921/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:60

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.
секретаря: Скакун І.А.
за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Червоноградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
ВСТАНОВИЛА:
31.07.2014 позивачка звернулась до суду із даним позовом, в якому просила визначити їй додатковий двохмісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7 . В обґрунтування позову вказала, що остання була одноособовим власником квартири по АДРЕСА_1 . На даній житловій площі вона проживала одна. Жодної сторонньої допомоги від родичів вона не отримувала, хоча, з огляду на те, що була особою похилого віку, постійно потребувала такої допомоги. Відтак, змушена була звертатися за такою (допомогою) до сусідів. Її житлова квартира розташована поряд із квартирою ОСОБА_7 , а тому вона часто просила допомогти їй у побуті. Тому, фактично останніх три роки позивач прибирала помешкання, займалась пранням, закупляла продукти харчування, виконувала інші дрібні доручення своєї сусідки.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. Після її смерті, вона дізналася, що ще за життя, а саме 05.06.2012 ОСОБА_7 склала заповіт, згідно якого свою житлову квартиру по АДРЕСА_1 і все інше майно заповіла їй. Вказує, що у встановлений законом термін не прийняла спадщину, у зв`язку із чим їй було відмовлено у видачі свідоцтва та роз`яснено право звернення до суду на підставі положень ст.1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Стверджує, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з причин вчинення щодо неї злочину.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Червоноградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини – задоволено.
Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у 2 місяці з дати набрання рішенням законної сили.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що жодна із причин названих ОСОБА_3 , у зв`язку з якими вона не могла в строк визначений законом, звернутися поштою чи безпосередньо до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в аспекті викладеному самим же судом в оскаржуваному рішенні, та з врахуванням дійсних обставин, не може вважатися поважними причинами пропуску такого строку. Зазначає, що подання позивачкою до органу поліції заяви про скоєння відносно неї злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК, як і наявність судового спору у цивільній справі № 459/3835/13 за позовомОСОБА_1   про оспорювання вказаного заповіту та спадкового права  ОСОБА_3  щодо майна померлої ОСОБА_7 , не є тими об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї як спадкоємця на вчинення такої дії як подання заяви про прийняття спадщини, яку вона мала подати нотаріусу в шестимісячний строк з моменту відкриття цієї спадщини, але сама цього не зробила без поважних причин. Вказує на те, що позивач не надав суду постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у прийнятті заяви про прийняття спадщини. З огляду на це у суду не було підстав для захисту прав позивача шляхом визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки передумовою цьому є відмова нотаріуса, існування якої в даній справі нічим не підтверджується, як і можливість подання такої заяви у інший спосіб. 
Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
У судовому засіданні апеляційної представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.  ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.
Представник ОСОБА_3 – ОСОБА_8 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відпусткою, проте ніяких підтверджуючих документів до клопотання не було додано, тому колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, та вважає за можливе проводити розгляд справи без його участі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску строку є поважними, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для прийняття спадщини. 
Колегія судді з таким висновокм суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне. 
05.06.2012 ОСОБА_7 склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також все інше своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і на що вона буде мати законне право заповіла позивачу (а.с.6).
Як вбачається з витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 05.06.2012, державний нотаріус Заєць М.В. Червоноградської державної нотаріальної контори 05.06.2012 року посвідчив заповіт ВРС №616166 (а.с.6).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років у м.Червонограді Львівської області померла ОСОБА_7 , що підтверджується оглянутим у судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20.03.2013 відділом ДРАЦС Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області.
08.08.2013 відповідачка пред`явила позов до позивача про визнання заповіту недійсним (а.с.30-32 т.1).
24.11.2017 Червоноградський міський суд Львівської області ухвалив рішення у цивільній справі № 459/3835/13-ц, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з участю третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання права на спадщину за законом та за позовом третьої особи яка заявляє самостійні вимоги до предмету спору ОСОБА_4 до ОСОБА_3 з участю третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним, яким відмовив у задоволенні позовних вимог (а.с.99-101 т.1).
Додатковим рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19.09.2018 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з участю третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Червоноградської державної нотаріальної контори про визнання недійсним/нікчемним заповіту ОСОБА_7 , визнання права на спадщину за законом шляхом визнання права власності на спадкове майно відмовлено (а.с.102 т.1).
Постановою Апеляційного суду Львівської області від 03.03.2020 вказане рішення суду від 24.11.2017 та додаткове рішення від 19.09.2018 року залишено без змін (а.с.103-106 т.1).
Із матеріалів справи вбачається, що 29.08.2014 Червоноградським МВ МВС України прийнято заяву ОСОБА_3 від 29.08.2014 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , яка в шахрайський спосіб заволоділа її коштами. В даній заяві позивач вказує про те, що у квітні 2013 року вона звернулася до ОСОБА_9 за юридичною допомогою з оформлення спадщини. Остання самостійно вчинила певні дії, які в результаті є шахрайськими. Безпосередньо нею підроблене рішення суду і вчинено шахрайські дії з банківськими документами, в результаті чого ОСОБА_9 привласнила собі 170 тисяч гривень.
Як слідує із листів Червоноградської місцевої прокуратури від 23.04.2019, 20.03.2020, у провадженні СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №12014140150001544 від 30.08.2014 за фактом шахрайства щодо ОСОБА_3 , проживаючої по АДРЕСА_2 , з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України (а.с.86 т.1). Зазначене також підтверджується витягом з ЄРДР та листом слідчого Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 13.03.2020.
Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
У справі, яка переглядається, суд не взяв до уваги, що позивач знала про відкриття спадщини і для прийняття спадщини мала подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог частини першої статті 1270 ЦК України, однак цього протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини не зробила.
Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилалася позивач щодо наявності спору у рамках цивільної справи № 459/3835/13-ц , а також вчинення щодо позивача злочину за ознаками ч.1 ст.190 КК України, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не була позбавлена можливості подати нотаріусу заяву у строк, встановлений законом для прийняття спадщини. При цьому колегія суддів враховує, що у цій справі шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 сплинув 19.09.2013, а до суду позивач звернулася у липні 2014 року, тобто зі спливом 1 року.
За таких обставин висновок суду про наявність поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є помилковим. 
Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
       Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 серпня 2020 рокускасувати та ухвалити нове рішення.
       У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Червоноградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено:02.09.2021.

Головуючий          

Судді