Справа № 944/5857/19                                         Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П. 
Провадження № 22-ц/811/2057/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 
Категорія:37

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        03 вересня 2021 року                                                                м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів: Крайник Н.П., Шеремети Н.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «СК «Провідна» на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» з участю третьої особи ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхової виплати, -

в с т а н о в и в:
       
       Короткий зміст позовних вимог.
       В листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", з участю третьої особи ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення страхової виплати.
       В обґрунтування позову покликався на те, що 06.02.2018 року між ним та ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8017931, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, які експлуатують забезпечений автомобіль марки «Mitsubishi» номерний знак НОМЕР_1 .
       22 серпня 2018 року об 16 год. 35 хв. на автомобільній дорозі Львів-Краковець 36км+500м відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Mitsubishi» номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням. В результаті ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження.
       23 серпня 2018 року він звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з повідомленням №2300236210 про настання страхової події.
       Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 29.07.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп.
       Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».
       Станом на 22 серпня 2018 року ПрАТ «СК «Провідна» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» являлися учасниками угоди про пряме врегулювання збитків з МТСБ України від 25.03.2016 року.
       Відповідно до п.1.2 вищезазначеної угоди, цією угодою кожен страховик надає іншому страховику повноваження по виконанню його зобов`язань за внутрішнім договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні події, яка має ознаки страхового випадку, в тому числі по виконанню робіт, пов`язаних із здійсненням страхових відшкодувань, оформленням всіх необхідних документів для виплат страхових відшкодувань.
       Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №226 від 10.11.2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mitsubishi» номерний знак НОМЕР_1 становить 261078 грн. 51 коп.
       Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8017931 від 06.02.2018року, страхова сума за шкоду заподіяну майну встановлена в розмірі 100000 грн.00 коп.
       Просив стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Провідна» страхове відшкодування в розмірі 100000 грн.00 коп.
       В подальшому представник позивача ОСОБА_4 подав до суду уточнені позовні вимоги, згідно яких просить стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 99000 грн.00 коп, оскільки 1000грн. становить сума франшизи яка не підлягає стягненню.
       Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
       Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", з участю третьої особи Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення страхової виплати - задоволено.
       Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , страхове відшкодування в розмірі 99000 (дев?яносто дев?ять тисяч) гривень.
       Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 990 (дев`ятсот дев`яносто) грн.
       Рішення суду оскаржило ПАТ «СК «Провідна», подавши апеляційну скаргу.
       З рішенням не погоджується, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки приймаючи рішення про задоволення позову, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
       Вказує, що відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. 
       17 вересня 2019 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» по зазначеному випадку із заявою про виплату страхового відшкодування, в рамках Угоди про пряме врегулювання збитків страховиків – членів МТСБУ. Проте, ПрАТ «СК «Провідна» виключено з системи ПВЗ з 24.12.2018 року, тому вважає, що оскільки на момент звернення позивача із заявою про врегулювання збитку з застосуванням прямого врегулювання збитку ПрАТ «СК «Провіднва» вийшла з системи ПВР, то у неї не має правових підстав для виплати страхового відшкодування.
       Окрім цього, вказує, що оскільки враховуючи наявність часткової відповідальності водіїв, в зв`язку із наявністю постраждалих третіх осіб, тому відповідно до п.2.2.5. положення про пряме врегулювання збитків, у позивача взагалі від самого початку не було підстав для звернення до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування.
       Просить рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
       Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
       Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01). 
       Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.        Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
       Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву. 
       Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
       Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
       Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
       Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
       Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
       Фактичні обставини справи, встановлені судом.
       Встановлено, що 22 серпня 2018 року о 16:35 год. на автодорозі Львів-Краковець 36 км+500м відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Mercedes» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Mitsubishi» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок даного ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження.
       Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 29.07.2019року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.
       Згідно тексту вищевказаної постанови, ОСОБА_3 не стежив за дорожньою обстановкою, змінами напрямку руху, не переконавшись у безпеці, повертаючи ліворуч, завчасно не зайняв крайнє положення на проїзній частині, що призвело до зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження.
       На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом серії АК №007620766.
       На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована за полісом серії №АК/8017931 від 06.02.2018 року в ПрАТ «СК «Провідна».
       Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8017931 від 06.02.2018 року, укладеного між страхувальником ОСОБА_5 та страховиком ПрАТ «СК «Провідна», страхова сума за шкоду заподіяну майну, а саме, забезпеченому автомобілю марки «Mitsubishi» реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 100000 грн.00 коп. - 1000 грн. франшизи.
       23 серпня 2018 року ОСОБА_2 подав повідомлення №2300236210 про настання страхової події та копію полісу страхування страховику.
       Страховиком ПрАТ «СК «Провідна» була заведена страхова справа №2300236210 та ОСОБА_6 надано інформаційний лист про дії страхувальника ОСЦПВ, ДСЦВ при врегулюванні страхового випадку,з метою уникнення непорозумінь при врегулюванні збитків по заявленому ним випадку,який має ознаки страхового, з метою вивчення змісту такого та надання спеціалісту ПрАТ "СК"Провідна" відповідних документів.
       17 вересня 2019 року ОСОБА_2 подав заяву в ПрАТ «СК «Провідна» про виплату страхового відшкодування по системі прямого врегулювання збитків, однак в усній формі йому було відмовлено та рекомендовано звернутися в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».
       В подальшому на його адресу було скеровано лист №17-12/6922 від 30.09.2019 року відповідно до якого ПрАТ «СК «Провідна» відмовила ОСОБА_6 у виплаті страхового відшкодування по системі прямого врегулювання збитків та рекомендувала звернутися в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», тобто в страхову компанію винуватця даного ДТП.
       17 вересня 2019року позивач, за усною рекомендацією відповідача звернувся з письмовою заявою про настання страхового випадку по події яка мала місце 22.08.2018року за участю автомобіля марки «Mercedes» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Mitsubishi» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ..Однак, листом від 05.10.2019року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», йому відмовила у зв`язку з пропуском строків на подання заяви про страхове відшкодування.
       28 жовтня 2019року в ТзОВ "Експертиза" від позивача надійшло звернення, про проведення експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспорту ОСОБА_1 ..
       Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №226 від 10 листопада 2019року, складеного судовим експертом Галамай Я.І., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mitsubishi», ідентифікаційний номер НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_1 на час огляду 28.10.2019 року спричинених пошкоджень внаслідок ДТП 22.08.2018року, в цінах станом на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складових (запчастин) та матеріалів становить -261078 грн. 51 коп.
       Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mitsubishi», ідентифікаційний номер НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням його пошкодження внаслідок ДТП 22.08.2018року, станом на дату бстеження 28.10.2019року, в ціні без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали становить -111509 грн. 71коп.
       Позиція Апеляційного суду.
       Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.
       Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
       Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.        Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.
       Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки 23.08.2018року ОСОБА_2 у встановлені законом строки подав повідомлення №2300236210 про настання страхової події та копію полісу страхування страховику і страховиком було заведено страхову справу, отже, заява позивача про настання страхової події була подана в строки та в період того коли ПрАТ «СК «Провідна» в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність позивача була дійсним учасником угоди про пряме врегулювання збитків, відтак подана заява-повідомлення від 17.09.2019 року є підставою для виплати страхового відшкодування.
       Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
       Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
       Відповідно до п.п. 4-7,11,16,17 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник – особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки – особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
       Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступник) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).\
       25 березня 2016 року страховики-члени Моторного (транспортного) страхового бюро України, в тому числі ПрАТ «СК «Провідна», ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та Моторне (транспортне) страхове бюро України уклали угоду про пряме врегулювання збитків.
       Відповідно до п.1.2 вищезазначеної угоди, кожен страховик надає іншому страховику повноваження по виконанню його зобов`язань за внутрішнім договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні події, яка має ознаки страхового випадку, в тому числі по виконанню робіт, пов`язаних із здійсненням страхових відшкодувань, оформленням всіх необхідних документів для виплат страхових відшкодувань.
       Згідно п.4.1 даної угоди, порядок розрахунків взаємних зобов`язань страховиків, фінансових розрахунків за системою прямого врегулювання та порядок оформлення первинних документів здійснюється згідно з нормами Положення про пряме врегулювання збитків.
       Відповідно до п.10.4. угоди, припинення участі Страховика у цій Угоді не звільняє його та інших Сторін від виконання зобов`язань, що виникли під час участі такого Страховика у цій Угоді.
       Згідно з п.1.3. Положення про пряме врегулювання збитків, при розгляді повідомлень про ДТП та заяв про виплату страхового відшкодування від осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування у рамках ПВЗ, спеціалісти структурних підрозділів Страховика потерпілого, Страховика відповідального та/або уповноважені ними особи повинні керуватися Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», іншими актами законодавства, цим Положенням та іншими внутрішніми нормативними документами МТСБУ.
Частиною першою статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Дії осіб, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), визначені у статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування (частина перша статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Вказаною нормою також визначено вимоги до змісту та необхідних додатків до заяви про страхове відшкодування.
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
       Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
       Наведений річний строк є присічним та поважність причин його пропуску не може впливати на можливість захисту цивільного права, оскільки істотно звужує можливість потерпілої особи захистити своє порушене право у порівнянні із захистом свого права на загальних підставах у межах трирічної позовної давності шляхом пред`явлення позову до правопорушника - завдавача шкоди.
       Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково ототожнив повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування, а тому прийшов до помилкових висновків, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся з заявою про страхове відшкодування лише 17 вересня 2019 року, тобто з порушенням строків встановлених Законом.
       З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
       Окрім цього, 12 серпня 2021 року ПАТ «СК «Провідна» подала заяву про поворот виконання рішення суду. 
       Як вбачається з заяви, 05 травня 2021 року ПрАТ «СК «Провідна» отримано від Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, згідно яких ПрАТ «СК «Провідна» зобов`язано перерахувати на користь ОСОБА_1 борг по виконавчому листу Яворівського районного суду Львівської області №944/5857/19.
       На підставі зазначених постанов Солом`янського РВ ДВС у м.Києві з примусового виконання оскаржуваного судового рішення з ПрАТ «СК «Провідна» стягнуто кошти у загальному розмірі 110 309 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №30554 від 21 липня 2021 року та №30707 від 22 липня 2021 року.
       Поворот виконання рішення – це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть – у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.
       Відповідно до статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду, відмовляє у задоволенні позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі (частина перша цієї статті).
       Згідно з ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
       Конституційний Суд України в п. 3.2 рішення від 02.11.2011 року (справа № 1-25/2011) зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення суду та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
       За таких обставин, з урахуванням скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції, на підставі якого з відповідача проведено стягнення грошових коштів, з огляду на те, що відсутні підстави, передбачені ст. 445 ЦПК України, заява подана ПАТ «СК «Провідна» про поворот виконання рішення підлягає задоволенню.
       Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Згідно п.13 ст. 142 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Оскільки апеляційну скаргу ПАТ «СК «Провідна» задоволено, відтак з ОСОБА_2 слід стягнути в користь ПАТ «СК «Провідна» 1500 грн. судових витрат за подання апеляційної скарги.
       Керуючись ст. ст. 367,368, п.2.ч.1 ст.374,376,381,382,384 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в :

       апеляційну скаргу ПАТ «СК «Провідна» – задовольнити.
       Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2021 року – скасувати.
       Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» з участю третьої особи ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхової виплати – відмовити.
       Заяву ПАТ «СК «Провідна» про поворот виконання рішення задовольнити.
       Допустити поворот виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2021 року у цивільній справі № 944/5857/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» з участю третьої особи ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхової виплати шляхом повернення стягнутих на підставі виконавчого листа № 944/5857/19, виданого 03 березня 2021 року, грошових сум.
       Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (код ЄДРПОУ 23510137, юридична адреса: 03049, м.Київ, пр.Повітрофлотський, 25) грошові кошти в розмірі 110 309 грн., стягнутих на підставі виконавчого листа № 944/5857/19 , виданого 03 березня 2021 року, за рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18 грудня 2021 року у цивільній справі № 944/5857/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» з участю третьої особи ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхової виплати.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
       Повний текст постанови складено 03 вересня 2021 року.

Головуючий :                                                         Ванівський О.М.

Судді:                                                                        Крайник Н.П.

                                                                       Шеремета Н.О.