П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/6026/19	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.                      ухвала суду першої інстанції постановлена у м. Одеса                      25 лютого 2021 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: визнання протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії з 83 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року; зобов`язання провести перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити відповідні виплати.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року задоволено позовні вимоги, а саме:
В свою чергу, позивачем у лютому 2021 року подано до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, а також про встановлення судового контролю, шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити його заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції безпідставно не надано належної правової оцінки посиланням позивача на необхідність визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.
В даному випадку, апелянт вважає, що пенсійним органом після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі повторно вчинено протиправні дії щодо зменшення розміру його пенсії з 83 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії.
В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, з якого вбачається, що ним належним чином виконано рішення суду та у межах спірних правовідносин відсутні правові підстави для задоволення заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, а також про встановлення судового контролю у справі.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 20 лютого 2020 року Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП61126569 на підставі виконавчого листа, виданого у даній справі, щодо проведення з 01 січня 2018 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 83 % від відповідних сум грошового забезпечення.
За наслідком розгляду заяви позивача судом першої інстанції зроблено висновок про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки оцінка діям відповідача вже надається органом державної виконавчої служби у провадженні якого перебуває відкрите виконавче провадження № 61126569.
Між тим, згідно ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 6 вказаної статті встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Між тим, згідно п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Колегією суддів встановлено, що у даній справі позивачем подано до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, а також про встановлення судового контролю, шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду.
При цьому, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю у справі, так як рішення суду у даній справі виконується у встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» порядку.
В свою чергу, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача не оскаржується зазначений висновок суду про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі.
З іншого боку, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача у тому, що оскаржуваною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року не надано жодної правової оцінки заяві позивача про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, що вчинені на виконання рішення суду.
Більш того, в резолютивній частині ухвали суду зазначено лише про відмову у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю у справі.
Між тим, колегія суддів зазначає, що саме на суд першої інстанції процесуальним законом покладено обов`язок з вирішення відповідної заяви у встановленому ст. 383 КАС України порядку.
При цьому, суд апеляційної інстанції може перевірити відповідні висновки суду першої інстанції лише у випадку наявності таких висновків.
З іншого боку, колегія суддів зазначає, що вищевикладеними положеннями КАС України передбачена можливість застосування інституту додаткового судового рішення.
Так, згідно постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20 травня 2017 року, додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). 
Тому, колегія суддів вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, шляхом подання даної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а не шляхом подання заяви до суду першої інстанції про прийняття додаткового судового рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не допустив порушень процесуального права при вирішенні заяви позивача про встановлення судового контролю, які є підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст.ст. 252, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 382, 383 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.   Крусян А.В.