Справа № 367/4135/21                                                              Головуючий в суді І інстанції - Линник В.Я.
Провадження № 33/824/3702/2021                                         Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
15 вересня 2021 року                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Поліщука О.С. на постанову судді Ірпніського міського суду Київської області  від 05 липня  2021 року,  
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області  від 05 липня  2021 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.  
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 29 квітня 2021 року, о 09 годині 10 хвилин, керував автомобілем «Geely Mr 7151А» номерний знак НОМЕР_1 в смт. Ворзель, Київської області, Бучанського району, по вул. Ковельська,2, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
У апеляційній скарзі захисника Поліщука О.С. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянтом зазначено про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння в приступності двох свідків, що на переконання апелянта, стверджується  відеозаписом наявним в матеріалах провадження, а також протоколом про адміністративне правопорушення в якому відсутні відомості щодо залучення свідків. Поряд з цим, захисник вважав, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або  перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, не може бути допустимим доказом на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про його долучення в якості додатку. За  наведених обставин просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, будь - яких заяв із зазначенням поважних причин неявки від них до суду апеляційної інстанції не надходило, що, відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП,  не є перешкодою для розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає  з огляду на таке.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1   у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 29.04.2021 серії ДПР18 №227855, в якому викладені пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він від огляду відмовляється, оскільки поспішає та зобов`язався не керувати авто до повного витверезення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого водій ОСОБА_1  відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, іншими доказами.
Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо визнання недопустимим доказом  направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або  перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху є безпідставними та не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.  З урахуванням того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, працівники поліції взагалі позбавлялися обов`язку видавати таке направлення.
Також є безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків та що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо свідків.
Так, сама процедура пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови  ОСОБА_1 , від проходження такого огляду була проведена у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, відповідно до якої  присутність двох свідків є обов`язковою у випадку саме проведення огляду на стан сп`яніння поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів та за умови неможливості застосування технічних засобів відеозапису.  
Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу було долучено диск із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції,  відповідно до якого працівником поліції ОСОБА_1 було  запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - приладу Драгер. Також працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. При цьому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а також відмовся пройти такий огляд у медичному закладі, що указує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та безпідставність вимог захисника щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги  захисника не спростовують правильність висновків судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в частині неповноти з`ясування обставин адміністративного правопорушення не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що розгляд справи проведений із належною повнотою, а висновки судді належним чином мотивовані.
Наведені захисником аргументи не указують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення, а також на наявність підстав для закриття провадження у справі. 
З урахуванням викладеного, справа про вчинення ОСОБА_1   адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Ірпінського міського суду Київської області  від 05 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.  
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Поліщука О.С. залишити без задоволення.  
Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області  від 05 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                       О.П. Свінціцька