ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5504/21 Справа № 200/15089/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов  І. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
 
за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У лютому 2021 року заявник звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя, в якій просить вирішити питання про поворот виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2016 року, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя – задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції, актовий запис за № 614 – розірвано.
       В порядку поділу майна подружжя:
       Виділено в натурі та визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:
       -квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 121,0 кв.м., житловою площею 113,5 кв.м.;
       - 1/3 частину нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 - будівлі цеху літ. Е-1, Е {І}-2, Е {ІІ}-1: 1-й поверх приміщення № 1 поз. 1-12 загальна площа 1162,3 кв.м.; 2-й поверх приміщення № 3 поз. 1-7 загальна площа 134,1 кв.м., в загальному користуванні № 2 – огорожа, І – мостіння, №9 – ворота;
       - 1/3 частину нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 – в літ. ЖІ-1, ЖІV-1 – будівлі контори прим.№ 2 поз. 1-15 площею 902,9 кв.м.; літ. П-1, ПІ-1, ПІІ-1 – будівля техвідділу площею 261,8 кв.м.; У-1, УІ-1 – будівля таблетвідділення площею 46,4 кв.м; К-навіс №1; Ф-навіс №3. Мостіння І; ворота № 9 – в загальному користуванні;
       -1/3 частину нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 – літ. Л-1, Л{1}-1, Л{6}-1, Л{7}-1 – будівля центральної котельної, Л{2}-1, Л {3}-1, Л{4}-1, Л{5}-1 – будівля механізованого складу № 5, л-ганок, лй -майданчик. В загальному користуванні: І-мостіння, №2 – огорожа, №9 – ворота;
       -1/2 частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 – в будівлі цеху літ.Е-1, Е{І}-2, Е{ІІ}-1 на першому поверсі приміщення №2 поз.1,2 заг.площею 66,9 кв.м. В загальному користуванні №2-огорожа, І- мостіння, №9 – ворота;
       -1/2 частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 – в літ. Ж{IV}-1 на І поверсі приміщення №3 поз. 1,2, Ж{IІ}-1, Ж{IІІ}-1 заг.площею 165,8 кв.м. У загальному користуванні: мостіння І та ворота №9;
       -1/2 частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 – перший поверх в будівлі контори літ. Ж-2 загальною площею 329,6 кв.м.,31,32,34-огорожі, 33-ворота. В загальному користуванні: ж{1}-ганок з навісом, І-1-сход.кліт., І-мостіння, 2-огорожа, 9-ворота;
       -1/2 частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 – другий поверх в будівлі контори літ. Ж-2 загальною площею 405,3кв.м., сходова клітина заг. площею 16,7 кв.м. В загальному користуванні: ж{1}-ганок з навісом, І-1-сход.кліт., І-мостіння, 2-огорожа, 9-ворота;
       -1/3 частину нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 – будівля літ. С-3, Сй-1, Сйй-2, Сййй-1 загальною площею 2068,2 кв.м., с-козирьок, с{2}-сходи, С{ІV}-тамбур, № 39-ворота. У загальному користуванні: І-мостіння, №9-ворота;
       - машиномісце № НОМЕР_1 , площею 15,00 кв.м., розташоване в паркінгу по АДРЕСА_3 ;
       - квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 134,80 кв.м., житловою площею 66,00 кв.м.;
       - квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 203,50 кв.м., житловою площею 109,40 кв.м.;
       - 56/100 частин жилого будинку жилою площею 120,7 кв.м. з відповідною частиною господарчих та побутових будівель та споруд, який розташовано по АДРЕСА_6 (стара назва «Дніпропетровськ») на земельній ділянці площею 895 кв.м.
       Виділено в натурі та визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:
       -23/100 частини квартири АДРЕСА_7 , загальною площею 208,3 кв.м., житловою площею 144,6 кв.м.;
       -38/100 частин квартири АДРЕСА_7 , загальною площею 81,2 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м.;
       -в будівлі А на першому поверсі приміщення № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 10а, 10б, 10в, загальною площею 155,7 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_8 ;
       -нежитлову будівлю, магазин торговою площею 388,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_9 .
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 7 250,00 гривень.
       Постановою Верховного суду від 06.03.2019 року рішення Бабушкінського районного суду від 26.09.2016 року в частині визнання права власності на вказане майно, було скасовано, а справу передано на новий розгляд до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
       Ухвалою Бабушікінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розподіл майна подружжя - залишено без розгляду.
       Обґрунтовуючи заяву про поворот виконання судового рішення, заявник зазначає, що після скасування рішення суду першої інстанції до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесені записи про право власності на вищевказані об`єкти за відповідачем – ОСОБА_1 .
       Проте після передання справи на новий розгляд, внесені записи про право власності на майно, були скасовані. У зв`язку із чим відбулось поновлення записів про право власності на вищевказані об`єкти нерухомості за ОСОБА_2 .
       Оскільки, ані Постановою Верховного суду від 06.03.2019 року, ані Ухвалою Бабушікнського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2019 року не вирішено питання про поворот виконання судового рішення, заявник просить суд вирішити про поворот виконання рішення суду та повернути право власності ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна (а.с.1-4).
       Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , про поворот виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2016 року по справі № 200/15089/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя (а.с.47-48).
       В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.55-60).
       Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити.
       Судом першої інстанції встановлено, що постанова Верховного Суду, якою скасовано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року, була ухвалена 06 березня 2019 року.
       Ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, якою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, була ухвалена 02 липня 2019 року.
       Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено строк на звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення суду. При цьому заявником не ставилося питання про поновлення пропущеного строку та не зазначалося будь-яких поважних причин тривалого не звернення до суду із заявою про поворот виконання рішення.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
       Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.
       Рішенням Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року у справі №1-25/2011 роз`яснено, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
       Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони (ч. 5 ст.444 ЦПК України).
       Відповідно до ч.ч. 2, 9 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
       Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
       Згідно з частиною 10 статті 444 ЦПК України, заява про поворот виконання рішення може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідно рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду. 
       З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що інститут повороту виконання судових рішень не є абсолютним та має певні обмеження.
       Згідно із ст. 120, 123 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо законом не визначені, - встановлюються судом. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
       Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
       Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
       Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вимогам процесуального закону оскаржуваної ухвали заслуговують на увагу.        
       Посилання в апеляційній скарзі щодо незакінчення річного строку на звернення відповідача до суду з заявою про поворот виконання судового рішення, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки не було предметом розгляду у суді першої інстанції.
       Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.
       З урахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення, а ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
       Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2021 року — скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Судді: