ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 серпня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/2320/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
         суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
        секретар судового засідання Новошицька О.О. 
        за участю представника позивача Гайворонського О.Ю.
                 представника відповідача Гаврик С.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.01.2020 (головуючий суддя Семененко М.О., повний текст складено 20.01.2020)
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 16 травня 2019 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного Управління ДФС України у Запорізької області від 17 квітня 2019 року:
1) №0007331305, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 77 261,83 грн., в тому числі за основним платежем 61 809,46 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 15 452,37 грн.;
2) №0007311305 яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 1 029 396,45 грн., в тому числі за основним платежем  823517,16 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 205879,29 грн.;
3) № 0007321305, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) по коду платежу 11010500 у сумі 170 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі інформації банку про прощення позивачу заборгованості за кредитним договором, однак позивач зазначає, що повідомлення про прощення боргу не отримував, у зв`язку з чим не подавав відповідну податкову декларацію. Крім того, вказує, що проведеною перевіркою не встановлено складові прощеного боргу, що унеможливлює визначення об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Також зазначає, що акт перевірки не відповідає встановленій формі та складений з порушенням вимог чинного законодавства.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.01.2020 позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного Управління ДФС України у Запорізької області від 17 квітня 2019 року №0007331305, №0007311305,  №0007321305.
Рішення суду мотивоване тим, що висновок контролюючого органу щодо отримання позивачем доходу (додаткового блага) в розмірі 4  121 239,80 грн. ґрунтується виключно на відомостях з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ДФС України про суми виплачених позивачу доходів та інформації, викладеній у листі Акціонерного товариства «УкрСиббанк» від 18.12.2018 №14-2-02/69317. Вказав, що відповідачем широко та на власний розсуд розтлумачено зміст отриманої інформації, при цьому не вчинено жодних дій щодо з`ясування обставин, за яких виникло додаткове благо, не перевірено, чи взагалі відбувся факт прощення (анулювання) боргу за кредитним договором, не перевірено складові суми прощеного боргу на відповідність вимогам підпункту «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, не з`ясовано чи відбувалась зміна валюти зобов`язання з огляду на вимоги пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України. Враховуючи викладене, суд погодився з доводами про те, що в ході перевірки відповідачем не використані надані йому податковим законодавством повноваження, зокрема не направлено на адресу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» належного письмового запиту про подання відповідної інформації необхідної для виконання покладених на нього функцій, завдань, та її документального підтвердження. Отже, відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач отримав у 2015 році додаткове благо в сумі 4  121 239,80 грн, з якої позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Вказує, що на підставі норм Податкового кодексу України та наказу ГУ ДФС у Запорізькій області №4375 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, достовірності нарахування та сплати позивачем податку з доходів фізичних осіб за ознакою доходу « 126» у 2015 році. Перевіркою встановлено, що позивач не сплатив податок з доходів фізичних осіб та військовий збір за 2015 рік з суми анульованого (прощеного) боргу за кредитним договором в розмірі 4121239,80 грн., а також не подав відповідну річну податкову звітність, у зв`язку з чим винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.          
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити. Суду пояснив, що в силу підпункту «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПКУ в разі прощення боргу боржник самостійно сплачує податок з доходу в разі прощення боргу. Оскільки позивач не виконав зазначеного обов`язку, то контролюючий орган прийняв зазначені податкові повідомлення рішення. Про прощення боргу банк повідомив позивача, про що є особистий підпис позивача, отже податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно.
В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечив. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Суду пояснив, що відсутній в матеріалах справи оригінал документу, який підтверджує, що позивача будо повідомлено про прощення боргу. Зазначає, що на підставі копії такого документу не можливо встановити, що позивач був повідомлений про прощений борг. Тому вважає, що податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню. Заявив клопотання про експертне дослідження копії повідомлення про прощений борг.  
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
          Судом першої інстанції встановлено, що 22 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту №11100183000.
Згідно з п.1.1 вказаного договору Банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 1  216  573,15 швейцарських франків та сплатити проценти, комісії і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 5  050  000,01 грн. за курсом Національного банку України на день укладення цього договору. (т.1, а.с.184-188)
Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №11100183000 від 22.12.2006 є графік погашення кредиту із зазначенням дати та суми погашення та залишком максимально допустимої заборгованості за кредитом (з 10.12.2007 по 21.12.2017). (т.1, а.с. 189-190)
08.08.2011 між Банком та Позичальником укладено додаткову угоду №2 до Договору про надання споживчого кредиту №1100183000 від 22.12.2006, додатком Додаткової угоди №2  до договору про надання споживчого кредиту №11100183000 від 22.12.2006 є графік погашення кредиту із зазначенням дати та суми погашення та залишком максимально допустимої заборгованості за кредитом (з 08.08.2011 по 21.12.2017). (т.1, а.с. 192 - 195)
Листом від 31 серпня 2015 року №31-1-62 ПАТ «УкрСиббанк» повідомило позивача про те, що станом на 31 серпня 2015 року його кредитна заборгованість згідно договору від 22 грудня 2006 року №11100183000 (реєстраційний номер в системі обліку Банку 11436360000) складає 4  143  179,17 грн. Зазначено про анулювання заборгованості у розмірі 4  014  160,17 грн, а саме суми основного боргу (кредиту) 3  912  584,50 грн, суми процентів 101  575,67 грн. (а.с. 149 т. 1).
Згідно інформації Акціонерного товариства «УкрСиббанк», наданої на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, станом на 31 серпня 2015 року заборгованість позивача згідно кредитного договору №11436360000 складає: за кредитом - 3  912  584,50 грн, по процентам за користування кредитом – 101  575,67 грн. 
Одночасно вказаним повідомленням ПАТ «УкрСиббанк» звернута увага ОСОБА_1 на необхідність дотримання вимог п. д пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України щодо декларування та сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованої банком заборгованості за кредитним договором, а також сплати військового збору, зобов`язання зі сплати якого передбачено п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
На вказаному повідомленні міститься відмітка «Уведомление получил лично 31.08.2015 г. ОСОБА_1 ». (т.1, а.с. 149)
На підставі висновків Акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:
- №0007331305 від 17 квітня 2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 77 261,83 грн, в тому числі за основним платежем 61 809,46 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 15 452,37 грн;
- №0007311305 від 17 квітня 2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 1 029 396,45 грн, в тому числі за основним платежем 823 517,16 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями                            205 879,29 грн;
- №0007321305 від 17 квітня 2019 року, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 і п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України в сумі 170 грн.
Позивач не погоджується з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Предметом спору є правомірність/протиправність відповідача щодо нарахування позивачу податкових зобов`язань в разі одержання ним додаткового блага, а саме прощений банком кредитний борг в сумі основного боргу (кредиту) 3  912  584,50 грн.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України.
Підпунктом  14.1.47 пункту  14.1 статті  14 ПК України визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Пункт 164.1 статті 164 цього Кодексу визначає, що базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Згідно з  абз. «д» підпункту  164.2.17 пункту  164.2 статті  164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), зокрема у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. 
Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. 
Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. 
У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Матеріалами справи підтверджується, що  банк належним чином виконав свій обов`язок та повідомив боржника про прощення боргу, а саме суми основного боргу (кредиту) 3  912  584,50 грн, суми процентів 101  575,67 грн. (а.с. 149 т. 1).
Отже позивач був обізнаний про необхідність самостійно сплатити податок з таких доходів та відобразити їх у річній податковій декларації. 
Натомість позивачем, як боржником у кредитних правовідносинах з ПАТ «УкрСиббанк» не виконано зазначений обов`язок, що призвело до проведення перевірки контролюючим органом та формування податкових повідомлень-рішень.
Колегія суддів апеляційної інстанції піддає сумніву зазначення представника позивача про те, що позивач не знав про прощення боргу.
Вказаний сумнів не був спростований в ході розгляду апеляційної скарги.
Оскільки, позивач після 31.08.2015 року (Повідомлення ПАТ «УкрСиббанк» про анулювання боргу від 31 серпня 2015 року №31-1-62/75) більше не сплачував заборгованість за кредитом згідно графіку погашення кредиту (т.1, а.с. 192 - 195)
Підпунктом  165.1.55 пункту  165.1 статті  165ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем проведена позапланова невиїзна документальна перевірка з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, достовірності нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб за ознакою доходу « 126» у 2015 році платника податків - фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання, ОСОБА_1 .
За результатами перевірки складено акт від 7 березня 2019 року №109/08-01-13-05/ НОМЕР_1 (Акт перевірки).
Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено порушення позивачем:
- пп. «д» 164.2.17 пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, в результаті донараховано військового збору за 2015 рік у сумі 61 809,46 грн;
- пп. 49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.179.1, пп.179.7 ст.179 Податкового кодексу України - не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік;
- пп.«д» 164.2.17 пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, в результаті донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі      823 517,16 грн.
Такого висновку податковий орган дійшов огляду на те, що згідно отриманої інформації щодо громадян, які не надали декларації за 2015 рік про доходи та майновий стан, встановлено, що ОСОБА_1 отримав дохід за ознакою « 126» в сумі 4 121 239,80 грн.
Згідно інформації відділу Державного реєстру Державної фіскальної служби України («Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів») встановлено, що ОСОБА_1 у 2015 році отримав дохід у сумі 4 121 239,80 грн. від Акціонерного товариства «УкрСиббанк» за ознакою доходу 126 - «Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Податкового кодексу України) (пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 розділу IV Податкового кодексу України)». Вид доходу - анулювання суми основного боргу за кредитним договором.
З метою підтвердження інформації, що відображена у відомостях з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, стосовно отримання ОСОБА_1 доходу у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) протягом 2015 року в сумі 4 121 239,80 грн, ГУ ДФС у Запорізькій області направлено лист від 01.10.2018 №32832/10/08-01-49-07 на адресу АТ «Укрсиббанк» (т.2, а.с.90-91).
Акціонерне товариство «УкрСиббанк» листом від 18.12.2018 №14-2-02/69317 надано підтвердження інформації про суми виплачених (нарахованих) доходів за ознакою « 126» в сумі 4 121 239,80 грн. ОСОБА_1 у вигляді основної суми боргу (кредиту) анульований кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно вимог пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, що в повному обсязі відображено у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) фізичним особам і сум утриманого податку (форма №1ДФ) за ознакою доходу « 126» у відповідному звітному періоді. (т.1, а.с.88,91)
Також Акціонерне товариство «УкрСиббанк» листом від 18.12.2018 №14-2-02/69317 повідомило, що доходи нараховані у вигляді основної суми боргу (кредиту) анульованого кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно вимог пп.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України та включення суми анульованого боргу до податкового розрахунку за формою 1ДФ.» (т.1, а.с.88,91)
Враховуючи наведене, контролюючий орган дійшов висновку про отримання позивачем у 2015 році доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 4 121 239,80 грн, з якого позивачем не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. 
Також контролюючий орган зазначає, що у зв`язку з отриманням додаткового блага позивач був зобов`язаний подати декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, однак не зробив цього в порушення норм податкового законодавства.
Матеріалами справи підтверджується, що 4 квітня 2019 року позивачем подані заперечення на Акт перевірки.
12 квітня 2019 року відповідач надав відповідь за №7023/14/08-01-13-05-10, згідно з якою висновки Акту перевірки визнано правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а заперечення позивача залишені без задоволення.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до ПКУ (п 179.1 ст. 179 ПК України).
Згідно з пунктом 179.7  статті 179 ПК України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
Відповідно до пункту 8 підрозділ 1 розділу XX Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.
Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.
Тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. 
Платниками військового збору є особи, визначені пп.162.1 ст. 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 цього Кодексу (пункт 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ ПК України).
Отже, наведені норми свідчать, що основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника. 
Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку. 
При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом. 
Кредитор має належним чином повідомити платника податку - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та включити суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку. Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору. 
До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, у сумі, що не перевищує 50 % однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Матеріалами справи підтверджується, що листом від 31 серпня 2015 року №31-1-62/75 ПАТ «УкрСиббанк» повідомило позивача про те, що станом на 31 серпня 2015 року його кредитна заборгованість згідно договору від 22 грудня 2006 року №11100183000 (реєстраційний номер в системі обліку Банку 11436360000) складає 4 143 179,17 грн. Зазначено про анулювання заборгованості у розмірі 4 014 160,17 грн, а саме суми основного боргу (кредиту) 3 912 584,50 грн., суми процентів 101 575,67 грн. 
Згідно інформації Акціонерного товариства «УкрСиббанк», наданої на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, станом на 31 серпня 2015 року заборгованість позивача згідно кредитного договору №11436360000 складає: за кредитом - 3 912 584,50 грн, по процентам за користування кредитом – 101 575,67 грн. 
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказаним повідомленням ПАТ «УкрСиббанк» звернута увага ОСОБА_1 на необхідність дотримання вимог п. д пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України щодо декларування та сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованої банком заборгованості за кредитним договором, а також сплати військового збору, зобов`язання зі сплати якого передбачено п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
При цьому, на вказаному повідомленні міститься відмітка «Уведомление получил лично 31.08.2015 г. ОСОБА_1 ». (т.1, а.с. 149)
Зазначена у повідомленні сума була відображена Банком у звіті 1-ДФ, як дохід виплачений на користь ОСОБА_1 , та взята контролюючим органом під час визначення суми грошового зобов`язання, що відповідає вимогам чинного законодавства України.
З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що сума коштів прощеного боргу у розмірі 3 912 584,50 грн анульована за самостійним рішенням ПАТ «УкрСиббанк» та включена до податкового розрахунку за формою 1-ДФ є додатковим благом ОСОБА_1 , у зв`язку з чим у позивача був наявний обов`язок нарахувати та сплатити з такої суми податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, а також подати до контролюючого органу відповідну декларацію.
Разом з тим, позивачем у встановлені строки зазначений обов`язок не виконано, у зв`язку з чим контролюючим органом правомірно визначено позивачу грошове зобов`язання та застосовано штрафні санкції шляхом прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.
Також, щодо доводів позивача (представника позивача) про те, що позивачу невідомо про анульовану за самостійним рішенням банку суми коштів у розмірі 3912584,50 грн. та відмітки на повідомленні ПАТ «УкрСиббанк» не ставив, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Матеріали справи не містять будь-яких документів про наявність спірних правовідносин між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» щодо прощеного боргу  за вищевказаним кредитним договором. 
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що на вимогу суду першої інстанції ПАТ «УкрСиббанк» направлявся супровідним листом оригінал повідомлення про анулювання боргу позичальника ОСОБА_1  за кредитним договором №11100183000 від 22.12.2006, який, у свою чергу, цей документ був повернутий до банку. 
Отже, судом першої інстанції був досліджений документ (повідомлення про анулювання боргу), в не його копія.
При цьому, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції з`ясувалось, що оригінал повідомлення про анулювання боргу до суду апеляційної інстанції надати  банком надати не можливо, оскільки втрачено.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції така обставини не дає підстави для не врахування повідомлення, оскільки, матеріали справи місять копію повідомлення, оригінал якого був досліджений судом першої інстанції.
Представником позивача (адвокатом Гайворонским О.Ю.) до Третього апеляційного адміністративного суду подано клопотання про призначення судової технічної експертизи копії документа Укрсиббанку, що міститься в матеріалах справи (а.с. 149 т. 1), а саме: Повідомлення  про анулювання боргу (в порядку пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України) на якому зазначено: «Уведомление получил лично 31.08.2015 г. ОСОБА_1 », яке судом було задоволено та призначено судову технічну експертизу копії повідомлення.
Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що оскільки експертному дослідженню  може підлягати документ (не копія), тому висновки проведеної експертизи не підтверджують твердження позивача про те, що відмітка на повідомленні ПАТ «УкрСиббанк» про анулювання боргу: «Уведомление получил лично 31.08.2015 г. ОСОБА_1 », проставлена не ним, відтак такі посилання позивача є безпідставними, та судом апеляційної інстанції не приймаються.
Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що, позивач, наполягаючи на своїй необізнаності з анульованим за самостійним рішенням банку суми коштів у розмірі 3912584,50 грн., не надав суду жодних доказів, які б свідчили про те, що з 31.08.2015 року ОСОБА_2 сплачувались суми заборгованості за кредитом відповідно до графіку погашення кредиту.
Таким чином, за результатами розгляду справи колегія суддів дійшла висновку, що відповідач під час прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 317 КАС України апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.01.2020 – скасувати.
В задоволенні позову – відмовити.
Постанова набирає законної сили 04.08.2021 та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 04.08.2021.
Повний текст постанови виготовлений 11.08.2021.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова