Ухвала    
28 липня 2021 року
м. Київ
справа № 639/1004/17
провадження № 61-7616ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» про захист прав споживачів, визнання неправомірними та агресивними дій, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 березня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
02 травня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 березня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду 
від 06 квітня 2021 року у вказаній справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано для вивчення і розгляду судді-доповідачеві Дундар І. О., судді, які входять до складу колегії: Краснощоков Є. В., Тітов М. Ю.
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме - надання уточненої редакції касаційної скарги державною мовою з копіями відповідно до кількості учасників справи.
26 липня 2021 року судді-доповідачеві передана заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Дундар І. О.
Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. визнано необґрунтованою та передано іншому судді.
27 липня 2021 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача 
Дундар І. О. передано на розгляд судді Верховного Суду Ткачуку О. С.
У заяві про відвід  ОСОБА_1 стверджує, що суддя-доповідач Дундар І. О. безпідставно постановила ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, з вимогою подати уточнену редакцію касаційної скарги державною мовою, чим незаконно обмежує її право на доступ до правосуддя.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Разом з цим, відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно з частиною третьою та четвертою статті 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.
Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід судді немає, оскільки доводи заявника по своїй суті зводяться до його незгоди із прийнятими судом процесуальним рішенням, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді. Крім того, відсутні й інші підстави для відводу судді, передбачені статтями 36, 37 ЦПК України. 
Верховний Суд констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що суддя Дундар І. О. виявляє упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів не надано.
Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте, у цій справі доводи заявника носять характер непідтверджених звинувачень, що не знайшли свого об`єктивного обґрунтування.
Враховуючи, що доводи заяви  ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача 
Дундар І. О. не ґрунтуються на вимогах закону і не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді, тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Відмовити у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» про захист прав споживачів, визнання неправомірними та агресивними дій, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду 
від 15 березня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду 
від 06 квітня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        О. С. Ткачук