ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 932/3869/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Цвєткової К.П. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції 
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року (суддя Кіпчарський О.М.)  в адміністративній справі 
за позовом ОСОБА_1 
до Інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мазура Германа Євгеновича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції
про скасування постанови,-
в с т а н о в и в :
                    
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову  серії ЕАК № 2279669 від 22.03.2020, винесену Інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мазуром Германом Євгеновичем. 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до увагу ту обставину, що водієм на місце зупинки не було пред`явлено поліс обов`язкового страхування, що є порушенням чинного законодавства. Також позивачем порушено правила зупинки транспортного засобу. Тобто судове рішення є необґрунтованим та таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Мазуром Германом Євгеновичем 22.03.2020 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК  № 2279669, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з не наданням до перевірки полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та за не виконання вимог поліцейського під час зупинки транспортного засобу щодо увімкнення аварійної світлової сигналізації. 
Скасовуючи названу постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про її протиправність, оскільки ч. 2 ст. 122 КУпАП не передбачено відповідальність водія за невикористання аварійної світлової сигналізації під час зупинки автомобіля на вимогу поліцейського. Також суд першої інстанції звернув увагу, що на час винесення оскаржуваної постанови позивач мав діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз неведеної норми права дає можливість дійти висновку, що адміністративна відповідальність водія наступає, у тому числі, внаслідок порушення правил зупинки транспортного засобу. 
Пунктом «б» 9.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, встановлено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.
Як вбачається з оскаржуваної постанови та не заперечується позивачем, 22.03.2020 о 00:38:20 год. у м. Дніпро, Донецьке Шосе, 101, водій транспортного засобу ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки транспортного засобу не надав на вимогу поліцейського для перевірки поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також не увімкнув на вимогу поліцейського аварійну світлову сигналізацію.
Натомість позивач стверджує, що правила дорожнього руху не порушував, доказів зворотного відповідачем не надано. Звертає увагу, що технічні характеристики автомобілю ВАЗ 2103, 1977 року випуску, не передбачають можливість ввімкнення аварійної світлової сигналізації, тому після зупинки транспортного засобу було увімкнене ближнє світло фар. Також стверджує, що мав дійсний поліс обов`язкового страхування, що не було перевірено поліцейським. 
Проте суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем не надано належних доказів відсутності в конструкції автомобіля ВАЗ 2103, 1977 року випуску, аварійної світлової сигналізації. Роздруківка з російського сайту  компанії «АВТО АЛЬЯНС» з описом технічних характеристик транспортного засобу ВАЗ 2103 не містить інформацію щодо відсутності в конструкції автомобілю аварійної світлової сигналізації.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку про порушення позивачем правил зупинки транспортного засобу, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Щодо тверджень позивача та висновку суду першої інстанції про наявність поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, останні також не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, адже копія полісу № АО/2808758, чинного з 21.09.2019 до 20.09.2020, підтверджує страхування транспортного засобу ВАЗ 2103 типу В з номерним знаком НОМЕР_2 , тоді як в момент встановлення правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, державний знак НОМЕР_1 .  
Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За правилами, визначеними ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
З огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції доходить висновку про обґрунтованість та правомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. 
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування.

                              Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

                              Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.
          Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року в адміністративній справі № 932/3869/20 скасувати.
          У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.          
          Постанова суду набирає законної сили з 08 вересня 2021 року та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров