ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5265/21 Справа № 204/8736/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справиапеляційну скаргу 
Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, 

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року у справі за позовом Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, - 

ВСТАНОВИЛА: 

Правобережне управління соціального захисту населення ДМР у грудні 2020 року звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату(а.с. 2-5).
В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органі соціального захисту починаючи з 08.08.2019 року як непрацююча особа, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Так, 08 серпня 2019 року ОСОБА_1 вперше звернувся до управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. На підставі поданих заявником документів була призначена державна соціальна допомога на період починаючи з 01.08.2019 року по 31.01.2020 року. Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. З метою повторної реалізації права на отримання вказаної вище допомоги ОСОБА_1 06.02.2020 року звернувся із заявою про подовження вищезазначеної виплати. В процесі надання заяви представником органу соціального захисту населення заявнику було роз`яснено, що відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. Окрім цього, під час особистого прийому заявника спеціалістами відділу прийому громадян з питань надання усіх видів соціальної допомоги та компенсацій по Чечелівському району управління було наголошено на те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це орган соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу, про що відображено в розписці власноручно підписаній 06.02.2020 року відповідачем. Таким чином, з 06 лютого 2020 року виплата вказаної вище допомоги була продовжена заявнику строком на шість місяців. 18 серпня 2020 року відповідач звернувся до управління з заявою про припинення надання тимчасової допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, у зв`язку з призначенням пенсії за віком, надавши довідки Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 18.08.2020 № 152/02.42-36 та про доходи № 7711 1276 0579 1788 від 18.08.2020. Згідно з наданими документами встановлено, що відповідачу починаючи з 24.04.2019 року призначена пенсія за віком. На підставі отриманої інформації 21 серпня 2019 року управлінням було прийнято рішення щодо припинення виплати допомоги ОСОБА_1 та визначено обсяг надміру виплачених коштів, а саме: за період з 08.08.2019 року по 31.08.2020 відповідачу сплачена допомога у сумі 11 976,58 грн.. а починаючи з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року у сумі 1 000,00 грн. З метою реалізації відповідачем права на повернення бюджетних коштів у досудовому та добровільному порядку, відповідачу особисто 29.09.2020 року надано повідомлення від 23.09.2020 № 1399ч про припинення надання державної допомоги, а 26.11.2020 року за № 1775ч повторно поштовим листом надіслано повідомлення щодо необхідності повернення надміру перерахованої державної соціальної допомоги. Проте, вжитті управлінням заходи залишились безрезультатними, а сума заборгованості несплаченою. Тому, Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради вирішило звернутись до суду з даним позовом.
Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь надміру сплачені кошти тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу у розмірі 12 976,58 грн., а також судові витрати.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 рокупозовні вимоги Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надміру сплачені кошти тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу у розмірі 6 700,00 грн. (шість тисяч сімсот гривень, 00 копійок).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні, 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 83-87).
Не погоджуючись з вказаним рішенням суд, Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської радиподало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи та порушення норм процесуального, матеріального права (а.с. 92-95).
ОСОБА_1  не скористався своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав. 
Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково позовні вимоги Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради суд виходив з їх обгрунтованості та доведеності.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1098, визначено механізм призначення у період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2020 року тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, передбаченого нормами зазначеної статті, за наявності в неї не менш як 15 років страхового стажу, та її виплати (далі - Порядок).
Судом встановлено, що 08 серпня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Органу праці та соціального захисту населення Чечелівського району з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в якій просив призначити йому тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (а.с. 10-11).
У пункті 6 вищевказаного Порядку закріплено, що тимчасова допомога призначається з дня, що настає за датою досягнення пенсійного віку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо звернення за тимчасовою допомогою відбулося не пізніше ніж через три місяці після досягнення такого віку. Якщо звернення за тимчасовою допомогою відбулося пізніше ніж через три місяці після досягнення віку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тимчасова допомога призначається з дня звернення за нею. Днем звернення за призначенням тимчасової допомоги вважається день реєстрації органом соціального захисту населення заяви з усіма необхідними документами.
Рішенням Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 23 серпня 2019 року про призначення допомоги, ОСОБА_1 було призначено з 08 серпня 2019 року по 07 лютого 2020 року тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий 23 вересня 2019 року (а.с. 16).
З викладеного вбачається, що з 08 серпня 2019 року ОСОБА_1 перебував на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу.
Відповідно до п. 2 Порядку, тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату.
06 лютого 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, в якій просив призначити йому тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (а.с. 17-18). У вказаній заяві ОСОБА_1 під підпис був повідомлений, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання ним соціальної допомоги, компенсації та пільг, він зобов`язаний повідомити органи праці та соціального захисту населення.
Рішенням Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 14 лютого 2020 року про призначення допомоги, ОСОБА_1 було призначено з 06 лютого 2020 року по 05 серпня 2020 року тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу (а.с. 23).
Відповідно до п. 12 Порядку, тимчасова допомога не призначається, зокрема, у разі, коли особа одержує пенсію або державну соціальну допомогу, що призначається відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» або «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю».
18 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з заявою про зупинення виплати йому тимчасової допомоги непрацюючій особі у зв`язку з оформленням пенсії в ПФУ (а.с. 25) та надав довідку № 152/0242-36 від 18 серпня 2020 року, видану Чечелівським відділом обслуговування громадян (сервісним центром), в якій зазначено, що ОСОБА_1 станом на 18 серпня 2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком, пенсія призначена з 24 квітня 2019 року (а.с. 24).
Згідно з п. 16 Порядку, виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється, зокрема, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти.
Рішенням Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 21 серпня 2020 року закрито особовий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 з виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, та виставлено ОСОБА_1 переплату з 08 серпня 2019 року (а.с. 26).
Правобережним управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради здійснено розрахунок надміру отриманих ОСОБА_1 коштів на загальну суму 12 976,58 грн., з яких: тимчасова державна соціальна допомога за період з 08 серпня 2019 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 11 976,58 грн. (а.с. 27), а також допомога згідно постанови КМУ від 01 квітня 2020 року № 251 за період з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року у розмірі 1 000,00 грн. (а.с. 28).
Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради на ім`я ОСОБА_1 29 вересня 2020 року було вручено повідомлення № 1399ч від 23 вересня 2020 року (а.с. 29), а також на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення № 1775ч від 26 листопада 2020 року (а.с. 30), в яких зазначалось, що ОСОБА_1 зобов`язаний повернути позивачу надміру виплачені кошти у розмірі 12 976,58 грн.
Однак, відповідач надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги так і не повернув, у зв`язку з чим у грудні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідач під час розгляду справи визнавав, що позивачем йому дійсно було надміру сплачено кошти тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, однак, на його переконання, він зобов`язаний повернути надміру сплачені кошти лише за період з 01 липня 2020 року по 31 серпня 2020 року у розмірі 3 424,00 грн.
Визначаючи розмір надміру сплачених позивачем відповідачу коштів тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу, суд виходив з наступного.
Позивач просив стягнути з відповідача надміру сплачені кошти тимчасової державної соціальної допомоги у розмірі 12 976,58 грн., що була виплачена позивачу за період з 08 серпня 2019 року по 31 серпня 2020 року, посилаючись на те, що за даними довідки № 152/0242-36 від 18 серпня 2020 року відповідач станом на 18 серпня 2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком та пенсія призначена з 24 квітня 2019 року, про що відповідач не повідомляв позивача до 18 серпня 2020 року.
При цьому, відповідач наполягав на тому, що на облік до Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком він був взятий лише 18 червня 2020 року, а пенсію за віком почав отримувати лише у липні 2020 року та лише у липні 2020 року отримав пенсійні виплати за період починаючи з 24 квітня 2019 року, а тому до 01 липня 2020 року він був добросовісним набувачем тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу.
Дійсно, з довідки з Пенсійного фонду України вбачається, що рішення Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі № 045650002953 про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 було прийнято 18 червня 2020 року (а.с. 48-49).
Разом з цим, судом встановлено, що ОСОБА_1 у зв`язку з досягненням пенсійного віку, 24 квітня 2019 року звернувся із заявою та необхідними документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення йому пенсії за віком. За результатами розгляду заяви листом «Про відмову у призначенні пенсії» від 18.07.2019 року № 045650002953 Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у призначенні пенсії, 20 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Вказані обставини встановлені рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі № 160/780/20, а тому на підставі ч. 5 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі № 160/780/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 24 квітня 2019 року, врахувавши до загального страхового стажу 25 років 04 місяці 08 днів період роботи з 28.01.1986 по 31.01.1989 у НПО Дніпропетровське Будівельне управління та періоду роботи з 01.09.2004 по 01.10.2005 у ТОВ «Витязь-Дніпро». В іншій частині позовних вимог – відмовлено (а.с. 52-55).
При цьому, з рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року вбачається, що адміністративна справа № 160/780/20 відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі № 160/780/20 набрало законної сили 23 квітня 2020 року та 28 квітня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист по справі № 160/780/20 (а.с. 57).
З викладеного вбачається, що з моменту ухвалення рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 23 березня 2020 року по справі № 160/780/20 згідно якого було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , відповідач набув права на отримання пенсії за минулий період (з 24.04.2019 року), а до цього часу ОСОБА_1 пенсію не отримував та не перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком.
Суд дійшов вірного висновку і колегія суддів з ним погоджується, що до моменту набрання рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі № 160/780/20, у відповідача не могло виникнути обов`язку щодо повідомлення позивача про наявність обставин, які можуть вплинути на виплату йому соціальної допомоги.
Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року по справі № 160/13849/20 було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 24.04.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з 11.07.2018 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 59-60). Вказане рішення суду набрало законної сили 25 січня 2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
При цьому, у статті 1215 ЦК України закріплено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Під час розгляду справи судом встановлено, що Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради відповідачу ОСОБА_1 виплата тимчасової державної соціальної допомоги проводилась добровільно та за відсутності рахункової помилки.
Разом з цим, оскільки у період з 08 серпня 2019 року (з моменту призначення позивачем відповідачу виплати тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату) по 23 квітня 2020 року (набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі № 160/780/20) відповідач пенсію за віком не отримував та не перебував на обліку у Пенсійному фонді України як отримувач пенсії за віком, з урахуванням того, що тільки рішенням суду від 23 березня 2020 року по справі № 160/780/20 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 24 квітня 2019 року, тому виплачені Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради відповідачу кошти тимчасової державної соціальної допомоги за період з серпня 2019 року по квітень 2020 року включно не можна вважати безпідставно набутими коштами та недобросовісність відповідача як набувача коштів тимчасової державної соціальної допомоги за цей період не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи.
За таких обставин, враховуючи положення ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду, що правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради суми тимчасової державної соціальної допомоги за період з серпня 2019 року по квітень 2020 року включно відсутні, оскільки за вказаний період відповідач отримував тимчасову державну соціальну допомогу на законних підставах, добросовісно та за відсутності рахункової помилки з боку позивача.
Разом з цим, у пункті 8 Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, закріплено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це органу соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу.
Відповідач під час розгляду даної справи наполягав на тому, що про наявність рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі № 160/780/20 він дізнався лише після отримання вищевказаного рішення суду та виконавчого листа за допомогою засобів поштового зв`язку на початку травня 2020 року, оскільки справа № 160/780/20 була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні. Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо дати отримання ОСОБА_1 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі № 160/780/20, а тому твердження відповідача про те, що про наявність рішення суду від 23 березня 2020 року він дізнався лише на початку травня 2020 року є недоведеними належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України.
Тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, судом вірно враховано, що починаючи з моменту набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі № 160/780/20, тобто починаючи з 23 квітня 2020 року, у відповідача виник обов`язок повідомити Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про наявність вищезазначеного рішення суду та відповідно про наявність підстав для припинення виплати відповідачу тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу.
Оскільки на виконання п. 8 Порядку ОСОБА_1 був зобов`язаний в десятиденний термін повідомити Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про наявність вищезазначеного рішення суду та відповідно про наявність підстав для припинення виплати тимчасової державної соціальної допомоги, однак не здійснив таких дій, то починаючи з травня 2020 року по серпень 2020 року включно ОСОБА_1 отримував тимчасову державну соціальну допомогу безпідставно та внаслідок своїх недобросовісних дій.
За період з травня 2020 року по серпень 2020 року ОСОБА_1 було надміру виплачено кошти тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу у загальному розмірі 6 700,00 грн., з яких: у травні 2020 року - 1 638,00 грн., у червні 2020 року - 1 638,00 грн., у липні 2020 року - 1 712,00 грн., у серпні 2020 року - 1 712,00 грн., про що зазначено у Розрахунку надміру отриманих коштів (а.с. 27).
Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому надміру виплачених коштів тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу.
Колегія суддів погоджується з тим, що факт того, що на облік до Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком відповідач був взятий лише 18 червня 2020 року, не є підставою для неповернення відповідачем позивачу надміру сплачених коштів тимчасової державної соціальної допомоги за травень та червень 2020 року, оскільки відповідач після набрання 23 квітня 2020 року законної сили рішенням суду по справі № 160/780/20 мав можливість у будь-який момент звернутись до Пенсійного фонду України та стати на облік як отримувач пенсії за віком, але не зробив цього у період з 23 квітня 2020 року до 18 червня 2020 року.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду щодо стягнення з відповідача на користь позивача надміру сплачені кошти тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату у зв`язку з відсутністю страхового стажу у розмірі 6 700,00 грн.
Виходячи з встановлених конкретних обставин справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про часткове задоволення позовних вимог та ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону.
Доводи  апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. 
Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради– залишити без задоволення.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року — залишити без змін.       

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко

                                                                       М.О. Макаров