П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/3231/21	

Категорія: 106030000                                                                                                            
                                                                                                                                  Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.
                                                                                                                                  Час і місце ухвалення:  м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.
             при секретарі – Поварчук В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року в сумі 4871,57 грн. враховуючи базовий місяць грудень 2015 року;
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату різницю нарахованої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць – січень 2011 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що на виконання рішення суду 400/3800/20 відповідачем протиправно застосовано базовий місяць грудень 2015 року для нарахування індексації, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців за рахунок збільшення щомісячної премії з 01.12.2015 року, замість належного застосування базового місяця січень 2011 року, оскільки саме в січні 2011 було останнє підвищення посадового окладу позивача.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  задоволено.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року в сумі 4871,57 грн., враховуючи базовий місяць грудень 2015 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2011 року, з урахуванням виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908 гривень сплачені квитанцією № 0.0.2119594635.1 від 12.05.2021 року.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом зазначено, що підчас вирішення спору було застосовано закон, що не підлягає застосуванню, так пункт 5 Порядку №1078 в редакції  Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013  (де мова йдеться лише про зміни посадових окладів) не може застосовуватися для встановлення базових місяців у період по грудень 2015 року, оскільки не має зворотної дії в часі. Також, апелянт з посиланням на ч.  5 ст. 122 КАС України вказує на пропуск місячного строку звернення до суду.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 10.03.2020 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №10-РС (по особовому складу) звільнена з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту.
01.04.2020 року позивача на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №69 (по стройовій частині) виключено зі списків частини та остаточно звільнено зі служби.
На виконання постанови 5ААС від 27.01.2021 року по справі 400/3800/20 відповідачем проведено нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік в сумі 4871,57 грн.
04.03.2021 року на адресу відповідача направлено адвокатський запит, щодо визначення базового місяця при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивача.
15.03.2021 року відповідач надав відповідь на адвокатський запит №190/ф в якому зазначено, що відповідачем була нарахована позивачу індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 рік враховуючи базовий місяць грудень 2015 року, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців за рахунок збільшення щомісячної премії з 01.12.2015 року.
Відповідачем на адвокатський запит також надано позивачу розрахунок індексації грошового забезпечення та довідку про розмір посадового окладу позивача за період з 01.01.2008 року по 01.02.2018 рік з якої вбачається, що останнім місяцем підвищенням посадового окладу був січень 2011 року.
Вважаючи дії відповідача, щодо проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця грудень 2015 року протиправними та такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства України, позивач звернулась до суду з позовом.
Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що місяцем підвищення посадового окладу (базовим місяцем) позивача є січень 2011 року, а тому відповідач повинен був здійснити розрахунок індексації з 01.01.2016 по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2011 року.
Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст.1 та ст.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частинами 2,3 статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ.
Статтею 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно ст.2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст.4 Закону).
Відповідно до ст.6 Закону №1282-ХІІ  у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постановах від 19 липня 2019 у справі № 240/4911/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 815/2590/18, від 04 вересня 2020 року у справі № 120/2005/19-а.
Тобто, позивач має право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, а відсутність такого  нарахування та невиплата індексації є порушенням вимог Закону № 1282-XII, Порядку № 1078.
Так, колегія суддів зазначає, що спірними періодами є : 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
На стадії апеляційного розгляду вбачається, що відповідач не заперечує право позивача щодо отримання належних йому сум індексації грошового забезпечення за оскаржуваний період, проте вказує на невірне тлумачення позивачем норм права в частині застосування базового місяця та вказує, що судом першої інстанції також невірно застосовано базовий місяць.
Щодо наявності правових підстав для застосування при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням січня 2011 року як базового місяця як про те вказує позивач та погоджується суд першої інстанції, грудня 2015 року як про те вказує апелянт, то колегія суддів зазначає наступне.
Як зазначалося, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, якою затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015 року, яка набрала чинності з 15.12.2015 року та підлягала застосуванню з 01.12.2015 року, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.
Внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови № 1013 від 09.12.2015 року місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078). Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки у разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).
У редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 року пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:
«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу».
Отже, починаючи з 01.12.2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, у тому числі військовослужбовець.
Поряд із цим, колегія суддів зазначає, що відповідні зміни до Порядку № 1078 були внесені постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013).
Пунктом першим вказаної Постанови  № 1013 передбачено підвищення з 01.12.2015 року посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників.
При цьому, підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою № 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1- 3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.
При цьому, зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 року у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Отже, з прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 року і включно до 01.03.2018 року, посадові оклади військовослужбовців не змінилися, а отже грудень 2015 року не є базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення, а доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Так, колегія суддів зазначає, що за період з 01.10.2016 року по 28.02.2018 року грошове забезпечення позивача підлягало індексації з урахуванням базового місяця січня 2011 року, оскільки підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач відбулося у січні 2011 року та по лютий 2018 року було незмінним, що зокрема підтверджується довідкою від 15.03.2021 року № 192/ф про розмір посадового окладу ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 року по 01.02.2018 року.  В свою чергу доказів підвищення у період з 01.10.2016 року по 28.02.2018 рік тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, до суду першої так і до суду апеляційної інстанції не надано та судом відповідні обставини не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача з 01.10.2016 року по 28.02.2018 року із визначенням  базового місяця – січень 2011 року.
Відтак, доводи апеляційної скарги відповідача, про помилковість застосування судом першої інстанції підчас вирішення спору положень пункту 5 Порядку №1078 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013  для встановлення базових місяців у період з січня 2008 року по грудень 2015 року, оскільки вказана  Постанова не має зворотної дії в часі, колегія суддів вважає безпідставними.
Щодо доводів апелянта про пропуск місячного строку звернення до суду з даним позовом, то колегія суддів зазначає , що такі доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права та тому є безпідставними, оскільки індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у  разі порушення законодавства про оплату праці в  частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Отже, доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції по суті задоволених позовних вимог не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до  ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 313, ст.315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 
                                                            Повний текст постанови складено та підписано 22 вересня 2021 року . 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова