Справа № 465/3685/19                                Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М. 
Провадження № 22-ц/811/718/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Шеремети Н.О., Мельничук О.Я.
                при секретарі: Івасюта М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львова, Інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Матвійчука Назара Васильовича, Інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Дідуха Романа Ігоровича про відшкодування матеріальних та моральних збитків,- 

в с т а н о в и в: 

01.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м.Львова, Інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Матвійчука Назара Васильовича, Інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Дідуха Романа Ігоровича, в якому просив стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області матеріальну шкоду у сумі 46 976 ( сорок шість тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн, стягнути з інспектора взводу ОДД батальйону № 2 управління патрульної поліції Матвійчука Назара Васильовича 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн моральної шкоди, стягнути з інспекторів взводу ОДД батальйону № 2 управління патрульної поліції та ОСОБА_2 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн. моральної шкоди, зобов`язати інспекторів взводу ОДД батальйону № 2 управління патрульної поліції Матвійчука Назара Васильовича та ОСОБА_2 публічно вибачитися перед ОСОБА_1 за вчинені ними незаконні дії відносно нього.
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до постанови інспектора взводу з ОДДЗ батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Матвійчука Назара Васильовича від 30 квітня 2018 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 36, ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він - ОСОБА_1 , 30 квітня 2018 року о 04.00 год. на автодорозі Західний об`їзд м. Львова 8 км 800 м, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN Transporter» н.з.  НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки, не пристебнутий був та не представив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортного засобу, чим порушив п. 2.3в та 2.4а ПДР України. При винесенні вищевказаної постанови, не було враховано того, що він не був водієм даного автомобіля, а лише сидів на пасажирському сидінні. Крім того, його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.04.2019 року постанову від 30.04.2018 року серія ВР № 133504 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 36, ч.1 ст. 126 КУпАП скасовано. Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області провадження щодо притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито. Вважає, що такими діями відповідачів (працівників поліції) йому було завдано моральну шкоду, оскільки такі дії були образливими, поставили під сумнів його порядність та його добре ім`я. Він зазнав моральних страждань через чисельні приниження та безпідставне звинувачення у вчиненні адміністартивних правопорушень. Крім того, він проходив стажування у адвоката з метою подальшого працевлаштування. Однак, через дії працівників поліції, був змушений покинути стажування. Більше того, у нього погіршився стан здоров`я , оскільки він є особою з інвалідністю. Діями працівників поліції йому завдано матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди у розмірі 44 676 грн, що становить суму, яка повинна була бути виплачена  йому  адвокатом протягом року з розрахунку 3723 грн щомісячно, 2300 грн - матеріальні затрати  на лікування. Моральну шкоду оцінює в 11000 грн, яку просив стягнути з інспекторів поліції по 5500 грн. з кожного.
       Оскаржуваним рішення у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львова, Інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Матвійчука Назара Васильовича, Інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Дідуха Романа Ігоровича про відшкодування матеріальних та моральних збитків відмовлено.
       Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що, відповідно до постанови інспектора взводу з ОДДЗ батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Матвійчук Назара Васильовича від 30 квітня 2018 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 36, ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він ( ОСОБА_1 ) 30 квітня 2018 року о 04.00 год. на автодорозі Західний об`їзд м. Львова 8 км 800 м, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN Transporter» н.з. НОМЕР_1 обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий та не представив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.3в та 2.4а ПДР України. Однак, при винесенні зазначеної постанови не було враховано того, що він ( ОСОБА_1 ) не був водієм даного автомобіля, а лише сидів на пасажирському сидінні. Крім того, зазначає, що його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Вважає, що дії працівників поліції були щодо нього були образливими. Крім того, він зазнав моральних страждань через чисельні приниження та безпідставні звинувачення. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.04.2019 року скасовано постанову від 30.04.2018 року серія ВР № 133504 про притягнення його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 36, ч.1 ст. 126 КУпАП. Крім того, постановою Старосамбірського районного суду Львівської області було закрито провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином рішеннями судів встановлено незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності, відтак вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з неправомірним притягненням до адміністративної відповідальності. Внаслідок неправомірних дій поліції він повинен був вживати заходи щодо відновлення своїх порушених прав, завдано сильних душевних страждань, які в подальшому проявилися на стані його здоров`я. Враховуючи, що між діями інспекторів взводу ОДД батальйону № 2 управління патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та завданою йому моральною шкодою є прямий причинно-наслідковий зв`язок, вважає його позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підставним. 
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити, вирішити питання судових витрат та стягнути з Управляння патрульної поліції у Львівській області на його користь 12750 грн. витрат на правову допомогу.
       У судове засідання, призначене на 22 червня 2021 року, особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без їх участі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Відповідно до положень статті 1174 ЦК України,  шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.
       Аналіз статті 1174 ЦК України дає підстави для висновку, що шкода заподіяна незаконним рішеннями, діями, бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, відшкодовується державою.
       Також аналіз наведених положень чинного законодавства свідчить про те, що у справах про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, держава бере участь через орган, діями посадової особи якого завдано шкоду. 
       Встановлено, що відповідно до постанови інспектора взводу з ОДДЗ батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Матвійчука Назара Васильовича від 30 квітня 2018 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 грн. штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 36, ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що позивач 30 квітня 2018 року о 04.00 год. на автодорозі Західний об`їзд м. Львова 8 км 800 м, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN Transporter»  обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий та не представив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.3в та 2.4а ПДР України.
       Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.04.2019 року постанову від 30.04.2018 року серія ВР № 133504 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 36, ч.1 ст. 126 КУпАП скасовано з підстав, що така винесена без належної перевірки обставнин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, не нведено доказів, на яких ґрунтується висновок вчинення правопорушення.
       Постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 13 травня 2019 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, районний суд виходив з того, що спричинення такої позивачу неправомірними діями відповідача не доведено належними доказами.
       З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такі відповідають матеріалам справи та зібраним у справі доказам.
       Колегія суддів вважає, що скасування в судовому порядку постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вже є достатньою та справедливою сатисфакцією моральної шкоди.
       Зазначене знайшло своє відображення в рішенні Європейського Суду з прав людини від 13 липня 2006 року у справі за заявою «Сілін проти України» (заява № 23926/02), у п.46 якого суд зазначив, що «…суд, здійснюючи свою оцінку на засадах справедливості, як вимагається статтею 41 Конвенції (995-004) вважає, що визнання порушення само по собі є достатньо справедливою сатисфакцією за моральну шкоду. Зазначене рішення ЄСПЛ відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України є джерелом права, яке підлягає застосуванню національними судами.
       Крім того, Управління патрульної поліції у м.Львова, до якого позивач пред`явив позов, не є юридичною особою, а є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції. Тобто, позов ОСОБА_1 пред`явлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в позові.
       Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено – 02 липня 2021 року. 

 
Керуючись ст. 367, ст. 368, п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Франківського районного суду міста Львова від 23 листопада 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 02 липня 2021 року.

Головуючий:         Крайник Н. П. 

Судді:                Шеремета Н. О.

                                                                               Мельничук О. Я.