ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" вересня 2021 р.                                                                      Справа №907/66/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого – судді                                                            О.В. Зварич
суддів                                                                                В.М. Гриців
          О.І. Матущак,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ГТЗ-Сервіс” б/н від 29.03.2021 року (вх. №01-05/1271/21 від 12.04.2021 року) 
на рішення господарського суду Закарпатської області від 10.02.2021 року (суддя О.Ф.  Ремецькі; повний текст рішення складено 18.03.2021 року)
у справі № 907/66/20
за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ГТЗ-Сервіс” (надалі ТзОВ “ГТЗ-Сервіс”)
до відповідача: Виконавчого комітету Мукачівської міської ради
про визнання права власності за набувальною давністю

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Латориця” (надалі ОСББ “Латориця”)
до відповідача-1: ТзОВ “ГТЗ-Сервіс”
до відповідача-2: Виконавчого комітету Мукачівської міської ради
про усунення перешкод у користуванні майном (позовні вимоги викладені з урахуванням заяви від 10.02.2021 року про відмову від частини позовних вимог),

за участю:
від позивача (за первісним позовом): не з`явився; 
від відповідача(за первісним позовом): не з`явився;
від третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: не з`явився,

                                                  ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

19.02.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю “ГТЗ-Сервіс” звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання за ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» права власності на підвальні приміщення загальною площею 121,50 кв.м, а саме: 1-1 (тамбур) - 2,90 кв.м; 1-2 (вбиральня) - 2,90 кв.м; 1-3 (офіс) - 30,30 кв.м; 1-4 (склад) - 14,30 кв.м; 1-5 (офіс) - 67,40 кв.м; 1-6 (підсобне приміщення) - 3,70 кв.м в будинку № 39 по вул. М. Грушевського в м.  Мукачево за набувальною давністю.
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Виконавчого комітету Мукачівської міської ради №50 від 23.02.2006 року «Про будівництво», позивачу надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт по зміні функціонального призначення власної квартири під офіс. Однак, реконструкцію квартири неможливо було зробити без проведення капітального ремонту підвальних приміщень під квартирою позивача, оскільки даний підвал був у занедбаному та аварійному стані. Зважаючи на те, що реконструкція позивачем завершена повністю всієї квартири, і в тому числі, підвальних приміщень, однак через помилку відповідальних осіб, реконструйоване підвальне приміщення загальною площею 121,50 кв.м, не було включене в акт готовності об`єкта до експлуатації №918 від 24.12.2012 та не було належним чином зареєстроване. Позивач зазначає, що з грудня 2009 року добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується реконструйованим підвалом, як офісним приміщенням. Наведені обставини, на його думку, свідчать про наявність підстав для визнання за ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» права власності на спірне підвальне приміщення в порядку ст.ст. 335, 334 ЦК України.
24.09.2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Латориця”, як третя особа з самостійними вимогами, звернулось до господарського суду Закарпатської області з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТЗ-Сервіс» та до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння, шляхом виселення ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» з приміщень, що знаходяться в підвалі будинку №39, позначеному на техпаспорті літ. А, приміщення: 121,50 кв.м, а саме: 1-1 (тамбур) - 2,90 кв.м; 1-2 (вбиральня) - 2,90 кв.м; 1-3 (офіс) - 30,30 кв.м; 1-4 (склад) - 14,30 кв.м; 1-5 (офіс) - 67,40 кв.м; 1-6 (підсобне приміщення) - 3,70 кв.м (т. 1, а.с.  55-62).
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано тим, що співвласники будинку є співвласниками всіх допоміжних приміщень в будинку в силу Закону, а отже, власники квартир будинку №39 літ. А, що є членами ОСББ «Латориця» по вул.Грушевського, м.  Мукачево є співвласниками підвальних допоміжних приміщень, що увійшли до приватизації їх квартир та не потребують додаткового підтвердження чи визнання з боку держави. Вказує, що ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» зайняло та утримує у своєму володінні приміщення без будь-якої правової підстави, про що свідчить звернення з позовом до господарського суду Закарпатської області. В той же час у добровільному порядку виконати рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Латориця» не хоче. Ці приміщення необхідні іншим співвласникам для обслуговування власних квартир, а тому дії позивача порушують їх гарантовані Конституцією України права власників. 
Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 21.10.2020 прийнято зустрічний позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Латориця» до ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» та до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння до розгляду з первісним позовом у справі №  907/66/20, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом (т. 1, а.с. 139).
10.02.2021 року ОСББ «Латориця» подало до суду заяву про відмову від частини позовних вимог в частині витребування майна з чужого незаконного володіння та просило позовні вимоги в частині виселення ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» з приміщень, що знаходяться в підвалі будинку №39 позначеному на техпаспорті літ. А, приміщення: 121,50 кв.м, а саме: 1-1 (тамбур) - 2,90 кв.м; 1-2 (вбиральня) - 2,90 кв.м; 1-3 (офіс) - 30,30 кв.м; 1-4 (склад) - 14,30 кв.м; 1-5 (офіс) - 67,40 кв.м; 1-6 (підсобне приміщення) - 3,70 кв.м задоволити повністю (т. 1, а.с. 200-204).
Рішенням господарського суду Закарпатської області від 10.02.2021 року у справі №907/66/20 (суддя О.Ф. Ремецькі) відмовлено у задоволенні первісного позову. Зустрічний позов задоволено частково. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ГТЗ-Сервіс» усунути на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Латориця" перешкоди у користуванні та розпорядженні приміщеннями, що знаходяться в підвалі будинку №39 за адресою: 89600, Закарпатська область, місто Мукачево, вулиця Грушевського, будинок 39 "А" позначеному на техпаспорті літ. А, приміщення: 121,50 кв.м, а саме: 1-1 (тамбур) - 2,90 кв.м; 1-2 (вбиральня) - 2,90 кв.м; 1-3 (офіс) - 30,30 кв.м; 1-4 (склад) - 14,30 кв.м; 1-5 (офіс) - 67,40 кв.м; 1-6 (підсобне приміщення) - 3,70 кв.м, шляхом їх звільнення. Стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю «ГТЗ-Сервіс» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Латориця" суму 2102,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору (т. 1, а.с. 213-218).
В ході розгляді справи суд першої інстанції встановив, що будинок за адресою: м.  Мукачево вул. Грушевського № 39 є багатоквартирним будинком. Суд вказав, що позивач за первісним позовом користуючись спірним приміщенням, не міг не знати про те, що таке приміщення належить усім власникам квартир, а сам лише факт користування спірним приміщенням, проведення його ремонту та виготовлення технічної документації не дає підстав для задоволення позовних вимог про набуття права власності на нього на підставі статті 344 ЦК України. Позивач не надав доказів, а матеріали справи таких не містять, про те, що він володіє майном не за волею власника і не знає, хто є власником майна. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» не підлягають до задоволення.
Щодо зустрічного позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Латориця» до ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» та до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном заявленого з підстав наявності перешкод у використанні власником свого майна, суд зазначив, що наявними у справі матеріалами підтверджується факт наявності обсягу правомочностей з приводу користування спірним майном у позивача за зустрічним позовом, а також унеможливлення ТзОВ «ГТЗ-Сервс» їх реалізації у спосіб, визначений чинним законодавством, що полягає у користуванні, розпорядженні та володінні таким майном. При цьому, матеріалами справи підтверджено відсутність між сторонами будь-яких договірних відносин щодо користування спірними об`єктом. Враховуючи, що співвласники будинку є співвласниками всіх допоміжних приміщень в будинку, які за вимогою позивача відповідачем-1 не звільнені, що унеможливлює використання таких, і такі обставини мають триваючий характер, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСББ «Латориця» про усунення перешкод у користуванні майном (позовні вимоги викладені з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог) правомірні та підлягають частковому задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його в частині відмови у задоволенні первісного позову та часткового задоволення зустрічних позовних вимог необґрунтованим, незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права та без повного з`ясування всіх обставин справи. Скаржник акцентує увагу суду апеляційної інстанції на тій обставині, що ОСББ «Латориця» взагалі не є стороною справи за первісним позовом, а відтак, право на звернення до суду за зустрічним позовом згідно вимог ч. 1 ст. 180 ГПК України має тільки Виконавчий комітет Мукачівської міської ради. Зазначає, що суд не має права виходити за межі позовних вимог для визначення ефективного способу захисту права замість позивача. Зустрічна позовна заява від 22.09.2020 року містить одну позовну вимогу щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, шляхом виселення ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» з приміщень, які знаходяться в підвалі будинку № 39/А. Тобто, ОСББ «Латориця» заявлено віндикаційний позов (позов неволодіючого власника про витребування майна від незаконного володіючого власника). Водночас, заяву від 10.02.2021 року про відмову від частини позовних вимог, первісний позивач згідно даних поштового трекінгу кореспонденції № 8960010241688, отримав тільки 16.02.2021 року (через 4 дні після закінчення судового розгляду та винесення рішення). Скаржник звертає увагу суду, що згідно вимог ч. 5 ст. 46 ГПК України У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Однак, дана вимога не дотримана. Стверджує, що у разі неподання таких доказів, суд не мав би приймати до розгляду таку заяву та мав повернути заявнику відповідну заяву. Водночас, своє заявою від 10.02.2021 ОСББ «Латориця» не могло відмовитися від частини позовної вимоги, оскільки заявлена ним позовна вимога щодо витребування майна (віндикаційний позов) є однією вимогою, і не містить жодних частин, від яких можливо було б відмовитись. Скаржник вказує, що ухвалою місцевого суду від 14.12.2020 підготовче провадження було закрито, однак, суд першої інстанції взяв до уваги заяву ОСББ «Латориця», якою по суті докорінно змінив позовні вимоги. Також скаржник зазначає, що ОСББ «Латориця» у своїх змінених позовних вимогах просило суд виселити ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» із займаних спірних приміщень, однак, оскаржуваним рішенням суд зобов`язує первісного позивача усунути на користь ОСББ «Латориця» перешкоди у користуванні та розпорядженні спірними приміщеннями. Крім того, скаржник звертає увагу не та, що ухвалою суду першої інстанції від 24.02.2020 відкрито провадження у даній справі, і первісному відповідачу встановлено строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України. Однак, первісний відповідач подав до суду відзив тільки 30.09.2020, який ним датовано 11.03.2020. Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку з ненаданням первісним відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має вирішувати справу за наявними матеріалами. Скаржник наголошує,  рішенням Виконавчого комітету Мукачівської міської ради №50 від 23.02.2006 року «Про будівництво» позивачу надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт по зміні функціонального призначення власної квартири під офіс. Однак, реконструкцію квартири неможливо було зробити без проведення капітального ремонту підвальних приміщень під квартирою позивача, оскільки даний підвал був у занедбаному та аварійному стані. Після завершення реконструкції, ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» отримало акт готовності об`єкта до експлуатації № 918 від 24.12.2009. Також, Товариство отримало свідоцтво № 07000918 від 28.12.2009 про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил. Однак, як виявилося пізніше, не зважаючи на те, що реконструкція Товариством завершена повністю всієї квартири, і в тому числі, підвальних приміщень, через помилку відповідальних осіб, реконструйоване підвальне приміщення загальною площею 121,50 кв.м не було в подальшому належним чином зареєстроване. Водночас, незважаючи на це, первісний позивач з грудня 2009 року добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується реконструйованим підвалом, як офісним приміщенням. Покликається на правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17, в якій Верховний Суд зокрема зазначив, що оскільки за змістом ст. 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути без титульним, тобто, таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже, володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 10.02.2021 року у справі №907/66/20 та прийняти нове рішення, яким повністю задоволити первісні позовні вимоги та відмовити у задоволенні зустрічного позову.
           Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
          Виконавчий комітет Мукачівської міської ради у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції вважає законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Вказує, що будинок за адресою: м. Мукачево, вул.  Грушевського, 39 є багатоквартирним будинком, що підтверджується довідкою КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» № 46-вих від 04.03.2020 року. Враховуючи ту обставину, що спірні підвальні приміщення знаходяться у багатоквартирному будинку, є допоміжними приміщеннями, право володіння, користування та розпорядження, якими мають усі співвласники будинку, відтак вказане майно не може бути об`єктом набувальної давності. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «ГТЗ-Сервіс», рішення господарського суду Закарпатської області від 10.02.2021 у справі № 907/66/20 – залишити без змін.
          ОСББ «Латориця» у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника вважає її необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції прийнятим у відповідності до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. Зазначає, що предметом первісного позову у справі № 907/66/20 є визнання права власності на підвальні приміщення багатоквартирного будинку № 39 по вул. Грушевського у м.  Мукачево за набувальною давністю. Право власності на ці приміщення належить всім співвласникам будинку – власникам квартир. Спірні приміщення самовільно, без будь-яких правових підстав були зайняті ТзОВ «ГТЗ-Сервіс». Дана обставина була виявлена під час інвентаризації цих приміщень, які були проведені на підставі рішення загальних зборів співвласників цих квартир 24.12.2019 року. На загальних зборах співвласників квартир, представник ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» надав пояснення, що зайняті ними підвальні приміщення є власністю Товариства і відповідні документи, які підтверджують це право будуть надані ОСББ «Латориця». Однак, взамін надання ОСББ «Латориця» підтверджуючих документів на право власності на спірні підвальні приміщення була отримана інформація з офіційного сайту Судової влади щодо розгляду господарським судом Закарпатської області судової справи № 907/66/20. На момент виявлення факту звернення ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» з цим позовом, розгляд даної справи був на стадії підготовчого провадження. Оскільки спірні приміщення підвалу перебували у фактичному користуванні ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» доступ до яких був закритий для всіх інших співмешканців будинку але яким ці приміщення належать в силу Закону, то відповідно ОСББ «Латориця» звернулось до суду, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору. Стверджує, що ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» при зверненні до суду з первісним позовом про визнання права власності на підвальні приміщення знало, що до нього ставляться претензії з боку Об`єднання, зловживаючи процесуальними правами та в порушення частин 1-5 ст. 13 ЦК України вирішило визнати право власності на ці приміщення за собою. Також ОСББ «Латориця» вважає, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення не вийшов за межі позовних вимог, а прийняв рішення в межах процесуальних норм, що визначають порядок вчинення дій позивачем у випадку відмови від предмета позову. ОСББ «Латориця» наголошує, що на день звернення ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» з заявою про проведення реконструкції власної квартири та підвальних приміщень, всі квартири будинку № 39 літ. А були приватизованими та не перебували у комунальній власності міста. Отже, станом на 2008 рік спірні підвальні приміщення перебували у спільній сумісній власності всіх співвласників будинку. Об`єднання зазначає, що ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» є співвласником підвального приміщення, однак розпоряджатися ним (в тому числі і здійснювати його реконструкцію) Товариство мало право при отриманні згоди усіх інших співвласників. Вказує, що позивач за первісним позовом заволодівши підвальним приміщенням та розпочавши в ньому реконструкцію під офісні приміщення, чітко знав про те, що Товариство не є власником цих приміщень, оскільки право індивідуальної приватної власності не було підтверджено договором купівлі-продажу квартири. Тому добросовісність заволодіння підвальним приміщенням, право на яке належало всім співвласникам є недоведеною позивачем. Крім того, в рішенні Мукачівського міськвиконкому щодо надання дозволу на проведення реконструкції вказано, що ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» необхідно отримати згоду на проведення реконструкції всіх співвласників квартир, що не було зроблено. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити - без змін.        

Позивач та відповідач за первісним позовом не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 про відкладення розгляду справи № 907/66/20 на 13.09.2021 о 12 год. 40 хв. надіслано 28.07.2021 позивачу – ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» та відповідачу – Виконавчому комітету Мукачівської міської ради на їхні офіційні електронні адреси.
15.09.2021 року від представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСББ «Латориця» на адресу суду надійшла заява (вх. № 01-04/6432/21 від 15.09.2021), в якій представник Об`єднання просить розгляд справи №907/66/20 провести без їхньої участі.      
Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу.
Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності учасників справи.

Обставини справи

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу квартири від 22 квітня 2005 року, ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» придбало майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. Грушевського (колишня вул. Калініна), буд. 39, кв. 6-а загальною площею 42, 10 кв.м. Відчужувана квартира розташована на першому поверсі цегляного жилого будинку літ «А», складається з одної жилої кімнати житловою площею 30,60 кв.м, загальна корисна площа її становить – 44,80 кв.м (т. 1, а.с. 15).
В матеріалах справи міститься копія витягу з рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 50 від 23.02.2006 року «Про будівництво», яким Виконавчий комітет розглянувши заяви громадян та клопотання підприємств та організацій вирішив: дозволити ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» проведення проектно-вишукувальних робіт по зміні функціонального призначення власної (згідно договору купівлі-продажу від 22.04.2005 року, реєстр № ІІ-1569) квартири № 6А по вул. Грушевського, 39 під офіс (т. 1, а.с. 22).
На підставі рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради №170 від 24.06.2008 року «Про будівництво», ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» отримало дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт по реконструкції приміщень підвалу по вул.Грушевського, 39 під офіс за згодою співвласників (копія витягу з рішення) (т.1, а.с. 23).
В подальшому, рішенням Виконавчого комітету Мукачівської міської ради №46 від 26.02.2009 року «Про будівництво», ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» отримало дозвіл на реконструкцію приміщень підвалу по вул. Грушевського, 39 під офіс згідно розробленої та погодженої проектно-технічної документації (копія витягу з рішення) (т.1, а.с. 25).
Як зазначає ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» у позовній заяві, на підставі рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 50 від 26.02.2009 року «Про будівництво», ТзОВ  «ГТЗ-Сервіс» надано дозвіл на проведення будівельно-монтажних робіт. 15 грудня 2009 року Товариство отримало дозвіл на виконання будівельних робіт №2371 щодо виконання робіт з реконструкції власної квартири №6А та підвалу під офіс по вул.Грушевського, 39, м.  Мукачево (т. 1, а.с. 26).
Після завершення реконструкції, ТзОВ ГТЗ-Сервіс отримало акт готовності об`єкта до експлуатації №918 від 24.12.2009 Реконструкція власної квартири №6А по вул.  Грушевського, 39, м. Мукачево, під офіс. Також, позивач за первісним позовом отримав Свідоцтво №07000918 від 28.12.2009р. про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (т. 1, а.с. 29, 30-31).
ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» оформило Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.02.2010 та Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (номер витягу 25209054 від 02.02.2010, реєстраційний номер 6775157) (т. 1, а.с. 27, 28).
У позовній заяві ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» зазначає, про те, що реконструкція Товариством завершена повністю всієї квартири, в тому числі підвальних приміщень, однак через помилку відповідальних осіб, реконструйоване підвальне приміщення загальною площею 121,50 кв.м, не було включене в акт готовності об`єкта до експлуатації №918 від 24.12.2012р. та не було в подальшому належним чином зареєстровано.
Водночас, позивач за первісним позовом стверджує, що незважаючи на вказані обставини, ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» з грудня 2009 року добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується реконструйованим підвалом, як офісним приміщенням, що на його переконання свідчать про наявність підстав для визнання за ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» права власності на спірне підвальне приміщення в порядку ст.ст. 335, 334 ЦК України.
Як видно з матеріалів справи, 15 лютого 2019 року установчими зборами Об`днання співвласників багатоквартирного будинку «Латориця» на вул. Грушевського, 39 у м.Мукачево прийнято рішення, оформлене протоколом № 1 про створення ОСББ «Латориця» (т. 1, а.с. 100-102).
Державним реєстратором Піняшко А.В. 25 березня 2019 року здійснено реєстрацію ОСББ «Латориця», запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи за номером 13231020000004527 (т. 1, а.с. 75-75).
Відповідно до статуту ОСББ «Латориця», затвердженого установчими зборами Об`єднання співвласників, багатоквартирного будинку на вулиці Грушевського, 39 у місті Мукачево (протокол №1 установчих зборів Об`єднання від 15 лютого 2019 року) метою створення Об`єднання є: забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання створене у відповідності до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (т. 1, а.с. 104-109).
Загальними зборами ОСББ «Латориця» від 25 червня 2020 року з метою затвердження акту інвентаризації допоміжних приміщень та прийняття рішення щодо їх подальшого користування всіма співвласниками будинку (протокол №4 від 25 червня 2020 року) прийнято рішення про затвердження акту інвентаризації допоміжних приміщень будинку №  39 літ. А, що по вул. Грушевського, м. Мукачево та повернення у користування допоміжних приміщень, які зайняті ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» без достатньої правової підстави (т. 1, а.с. 91094).
06.07.2020 голова ОСББ Головко Т.П. звернувся з листом до ТзОВ «ГТЗ-Сервіс», в якому просив добровільно звільнити підвальні приміщення, які є допоміжними приміщеннями та передати їх для спільного користування співвласниками будинку № 39 «А» по вул. Грушевського у м. Мукачево (т. 1, а.с. 85).
ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» в листі вих. №49 від 14.07.2020 попросило надати документи, що стосуються підвальних приміщень та провести повторні загальні збори співвласників багатоквартирного будинку (т. 1, а.с. 84 на звороті).
03 вересня 2020 року ОСББ «Латориця» проведено повторні загальні збори, оформлені протоколом № 5. Відповідно до порядку денного загальних зборів ОСББ «Латориця» зокрема було винесено питання: - про повернення у користування допоміжних приміщень, які зайняті без достатньої правової підстави (т. 1, а.с. 110-112). 
Згідно протоколу загальних зборів ОСББ «Латориця» №5 по питанню повернення у користування допоміжних приміщень, які зайняті без достатньої правової підстави, більшістю голосів вирішено: зобов`язати ТзОВ «ГТЗ -Сервіс» в 5-ти денний термін повернути самовільно (без будь-якої правової підстави) зайняті ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» допоміжні приміщення підвалу, які позначені на технічному плані: « 1-1», « 1-2», « 1-3» , « 1-4», « 1-5», « 1-6», загальною площею133,23 кв.м, у загальне користування всіх співвласників будинку та забезпечити доступ до цих приміщень співвласникам, шляхом виготовлення дублікатів від існуючих ключів або заміни замків новими ключами для всіх співвласників у будинку №39 по вул. Грушевського. Однак, ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» не виконало у добровільному порядку рішення загальних зборів ОСББ «Латориця», оформлене протоколом № 5 та не повернуло у загальне користування всіх співвласників будинку спірні підвальні приміщення.
В матеріалах справи міститься копія довідки Комунального підприємства «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 56 від 12.02.2020, в якій Мукачівське МБТІ повідомляє, що згідно інвентарної справи № 3093 на підвальні приміщення загальною площею – 141,50 кв.м по вул. Грушевського, 39 в м.  Мукачево станом на 01.01.2013 титульне право не зареєстровано. На момент останньої інвентаризації знаходиться у користуванні ТзОВ «ГТЗ-Сервіс». Інвентаризаційна вартість підвальних приміщень становить – 733527,00 грн. (т. 1, а.с. 20).
Також наявна копія довідки Мукачівського «МБТІ та ЕО» № 46-вих. від 04.03.2020, в якій зокрема зазначено, що згідно матеріалів технічної інвентаризації за адресою: м.  Мукачево, вул. М. Грушевського, 39 розміщений багатоквартирний житловий будинок літери А (т. 1, а.с. 121).   
Наведені обставини і стали підставою звернення позивача за зустрічним позовом до суду із позовними вимогами (з врахуванням заяви від 10.02.2021 про відмову від частини позовних вимог) про виселення ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» з приміщень, що знаходяться в підвалі будинку № 39 позначеному на техпаспорті літ. А по вул. Грушевського у м.Мукачево.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частинами 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України унормовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Нормами ст. 344 ЦК України встановлені правила застосування набувальної давності, як одного із способів набуття права власності.
Відповідно до частини 1 названої статті ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. 
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, будинок за адресою: м.Мукачево вул. Грушевського № 39 є багатоквартирним будинком, що підтверджується довідкою КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» № 46-вих. від 04.03.2020 .
Згідно із ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).
За положеннями ч. 2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.
За змістом рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року №4-рп/2004 допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні тощо) передаються безоплатно в спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього (п.1.1 рішення).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» (позивач за первісним позовом), користуючись спірним приміщенням, не міг не знати про те, що таке приміщення належить усім власникам квартир, а сам лише факт користування спірним приміщенням, проведення його ремонту та виготовлення технічної документації не дає підстав для задоволення позовних вимог про набуття права власності на нього на підставі статті 344 ЦК України.
ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» не надало доказів, а матеріали справи таких не містять, про те, що Товариство володіє майном не за волею власника і не знає, хто є власником майна.
Колегія суддів не приймає до уваги покликання скаржника на судову практику, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №910/17274/17, оскільки обставини тієї справи не є тотожними обставинам у справі №907/66/20.
З огляду на вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, колегія суддів констатує відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, заявлених ТзОВ  «ГТЗ-Сервіс» про визнання права власності на підвальні приміщення загальною площею 121,50 кв.м за набувальною давністю, оскільки спірне приміщення є допоміжним, воно не може бути передано у власність позивача за первісним позовом, адже право володіння, користування та розпорядження цим приміщенням мають усі співвласники житлового будинку.
Водночас, колегія суддів зауважує, що ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» не позбавлене права на володіння, користування та розпорядження спірним підвальним приміщенням разом з усіма власниками квартир багатоквартирного житлового будинку № 39 по вул.Грушевського у м.Мукачево, оскільки матеріалами справи підтверджено, що дане Товариство є власником квартири АДРЕСА_1 , розташованої на першому поверсі зазначеного житлового будинку.
Щодо зустрічного позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Об`днання співвласників багатоквартирного будинку «Латориця» (з врахуванням заяви від 10.02.2021 про відмову від частини позовних вимог) про виселення ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» з приміщень, що знаходяться в підвалі будинку № 39 позначеному на техпаспорті літ. А по вул. Грушевського у м. Мукачево, колегія суддів враховує таке.
Згідно з нормами статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності багатоквартирного будинку» у багатоквартирному будинку спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
За приписами частини 1 статті 4 названого Закону власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності багатоквартирного будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.
З аналізу наведених норм права вбачається, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників, які мають право прямо або створивши окремого суб`єкта реалізувати свої права власників. Отже, все майно, яке належить на праві власності конкретним власникам квартир відноситься до спільного майна співвласників будинку.
Згідно із п. 8 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Стаття 9 даного Закону трактує, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.
Спірне підвальне приміщення площею 121,50 кв.м є спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку «Латориця» та належить їм на праві спільної сумісної власності. Співвласники будинку є співвласниками всіх допоміжних приміщень в будинку в силу Закону, а отже власники квартир будинку АДРЕСА_2 , що є членами ОСББ «Латориця» по вул.  Грушевського, м. Мукачево є співвласниками підвальних допоміжних приміщень, що увійшли до приватизації їх квартир та не потребують додаткового підтвердження. 
Отже, матеріалами даної господарської справи підтверджується факт наявності обсягу правомочностей з приводу користування спірним майном у позивача за зустрічним позовом, а також унеможливлення ТзОВ «ГТЗ-Сервіс», їх реалізації у спосіб, визначений чинним законодавством, що полягає у користуванні, розпорядженні та володінні таким майном.
При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували наявність договірних відносин щодо користування спірним об`єктом. Товариством з обмеженою відповідальністю «ГТЗ-Сервіс» не надано належних та допустимих доказів правомірності користування спірним приміщенням. 
Враховуючи, що співвласники будинку є співвласниками всіх допоміжних приміщень в будинку, які за вимогою ОСББ «Латориця» не звільнені ТзОВ «ГТЗ-Сервіс», що унеможливлює використання таких, і такі обставини мають триваючий характер, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Латориця» (з врахуванням заяви від 10.02.2021 про відмову від частини позовних вимог) про виселення ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» з приміщень, що знаходяться в підвалі будинку №  39 позначеному на техпаспорті літ. А по вул.Грушевського у м. Мукачево є правомірними та підлягають до задоволення.
Щодо тверджень скаржника про те, що ОСББ «Латориця» взагалі не є стороною справи за первісним позовом, а відтак, право на звернення до суду за зустрічним позовом згідно вимог ч. 1 ст. 180 ГПК України має тільки Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, колегія суддів зазначає наступне.
Порядок та умови вступу у справу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, врегульовано нормами  статті 49 Господарського процесуального кодексу  України.
Відповідно до частин 1, 5  статті 49 ГПК України  треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення  статті 180 цього Кодексу.
Відповідно до частин 2, 3  статті 180 ГПК України  зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас, подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень ч. 1  ст. 49 ГПК України  має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.
Подібна позиція сформована у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі від 12.06.2019 № 916/542/18.
Необхідно зважати на відмінності між поняттями "предмет спору" та "предмет позову". Зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Наведену правову позицію щодо визначення предмету спору висловив Верховний Суд у постановах від 12.06.2019 у справі № 916/542/18, від 01.08.2019 у справі №916/1743/18.
Предметом первісного позову у справі № 907/66/20 є визнання права власності на підвальні приміщення багатоквартирного будинку № 39 по вул. Грушевського у м.  Мукачево за набувальною давністю. Право власності на ці приміщення належить всім співвласникам будинку – власникам квартир. Оскільки спірні приміщення підвалу перебували у фактичному користуванні ТзОВ «ГТЗ-Сервіс», доступ до яких був закритий для всіх інших співмешканців будинку, але яким ці приміщення належать в силу Закону, то відповідно ОСББ «Латориця» звернулось до суду, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору.
Як зазначалось вище, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 21.10.2020 прийнято зустрічний позов третьої особи з самостійними вимогами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Латориця» до ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» та до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння до розгляду з первісним позовом у справі №  907/66/20. Зустрічний позов пов`язаний спільним предметом, підвальними приміщеннями, які на думку позивача за первісним позовом належать йому в силу набувальної давності, відтак, колегія суддів вважає, що вказана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам норм господарського процесуального права.
Також, колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що  ухвалою суду від 14.12.2020 року підготовче провадження було закрито, однак, суд першої інстанції в порушенням норм процесуального права прийняв до уваги заяву ОСББ «Латориця» від 10.02.2021 про відмову від частини позовних вимог, якою Об`єднання по суті докорінно змінило позовні вимоги.
Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2021 року ОСББ «Латориця» подало до суду заяву (вх.№ 02.3.1-02/1022/21), в якій просило прийняти відмову від частини позовних вимог, а саме: витребувати майно з чужого незаконного володіння, а позовні вимоги в частині виселення ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» з приміщень, що знаходяться в підвалі будинку №39 позначеному на техпаспорті літ. А, приміщення: 121,50 кв.м, а саме: 1-1 (тамбур) - 2,90 кв.м; 1-2 (вбиральня) - 2,90 кв.м; 1-3 (офіс) - 30,30 кв.м; 1-4 (склад) - 14,30 кв.м; 1-5 (офіс) - 67,40 кв.м; 1-6 (підсобне приміщення) - 3,70 кв.м, просило задоволити повністю (а.с.200 -204, 1).
Згідно із ч. 1 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.
Пунктом 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.
Таким чином, ОСББ «Латориця», скориставшись передбаченим господарським процесуальним кодексом України правом подало заяву про відмову від частини позовних вимог, яку як вбачається з мотивувальної частини рішення господарського суду Закарпатської області від 10.02.2021 у справі № 907/66/20, суд прийняв та дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСББ «Латориця» (позовні вимоги викладені з врахуванням заяви від 10.02.2021 про відмову від частини позовних вимог) правомірні та підлягають частковому задоволенню.
Водночас, у резолютивній частині оскарженого рішення суд помилково зазначив: «Зустрічний позов задовольнити частково. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю “ГТЗ-Сервіс” (89600, Закарпатська обл., місто Мукачево, вулиця Грушевського, будинок 39, код ЄДРПОУ 30953372) усунути на користь ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "ЛАТОРИЦЯ" (89600, Закарпатська обл., місто Мукачево, вулиця Грушевського, будинок 39 "А", код ЄДРПОУ 42906451) перешкоди у користуванні та розпорядженні приміщеннями, що знаходяться в підвалі будинку №39 за адресою 89600, Закарпатська обл., місто Мукачево, вулиця Грушевського, будинок 39 "А" позначеному на техпаспорті літ. А, приміщення: 121,50кв.м., а саме 1-1 (тамбур) - 2, 90 кв.м.; 1-2 (вбиральня) - 2, 90 кв.м.; 1-3 (Офіс) - 30,30 кв.м.; 1-4 (склад) - 14, 30 кв.м.; 1-5 (офіс) - 67,40 кв.м.; 1-6 (підсобне  приміщення) - 3,70 кв.м., шляхом їх звільнення».
Тобто, з наведеного вбачається, що суд першої інстанції, прийнявши заяву ОСББ  «Латиориця» від 10.02.2021 року про відмову від частини позовних вимог, разом з тим, задоволив зустрічні позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСББ «Латориця» без врахування названої заяви про відмову від частини позовних вимог.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з положеннями частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За приписами частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.   Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4)   порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Закарпатської області від 10.02.2021 року у справі № 907/66/20 в частині відмови в задоволенні первісного позову ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» необхідно залишити без змін. 
В частині позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Латориця” рішення суду першої інстанції підлягає до скасування. У цій частині потрібно прийняти нове рішення, яким задоволити позов (з урахуванням заяви вх.№ 02.3.1-02/1022/21 від 10.02.2021 про відмову від частини позовних вимог) третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору  Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Латориця”. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю “ГТЗ-Сервіс” (89600, Закарпатська обл., м.Мукачево, вул. Грушевського, буд. 39, код ЄДРПОУ 30953372) з приміщень загальною площею 121,50 кв.м, що знаходяться в підвалі будинку № 39 за адресою: 89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Грушевського, буд. 39 "А", позначеному на техпаспорті літ.А, приміщення: 1-1 (тамбур) - 2,90 кв.м; 1-2 (вбиральня) - 2,90 кв.м; 1-3 (офіс) - 30,30 кв.м; 1-4 (склад) - 14,30 кв.м; 1-5 (офіс) - 67,40 кв.м; 1-6 (підсобне приміщення) - 3,70 кв.м.
Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу ТзОВ «ГТЗ-Сервіс» слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - скасувати частково на підставі частини 4 статті 277 ГПК України.   

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 49, 86, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ГТЗ-Сервіс” б/н від 29.03.2021 року (вх. № 01-05/1271/21 від 12.04.2021 року) залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Закарпатської області від 10.02.2021 року у справі №907/66/20 в частині відмови в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “ГТЗ-Сервіс” залишити без змін.
Рішення господарського суду Закарпатської області від 10.02.2021 року у справі №907/66/20 в частині часткового задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Латориця” скасувати. Прийняти нове рішення. 
Задоволити позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Латориця” (з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог вх.№ 02.3.1-02/1022/21 від 10.02.2021 року).
Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю “ГТЗ-Сервіс” (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Грушевського, буд. 39, код ЄДРПОУ 30953372) з приміщень загальною площею 121,50 кв.м, що знаходяться в підвалі будинку № 39 за адресою: 89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Грушевського, буд. 39 "А", позначеному на техпаспорті літ.А, приміщення: 1-1 (тамбур) - 2,90 кв.м; 1-2 (вбиральня) - 2,90 кв.м; 1-3 (офіс) - 30,30 кв.м; 1-4 (склад) - 14,30 кв.м; 1-5 (офіс) - 67,40 кв.м; 1-6 (підсобне приміщення) - 3,70 кв.м.
Судові витрати за розгляд позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Латориця” покласти на відповідача-1 – Товариство з обмеженою відповідальністю “ГТЗ-Сервіс”.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ГТЗ-Сервіс” (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Грушевського, буд. 39, код ЄДРПОУ 30953372) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Латориця” (89600, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Грушевського, буд. 39 "А", код ЄДРПОУ 42906451) 2102,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                О.В. Зварич

Суддя                                                                                                     В.М. Гриців

        Суддя                                                                                                    О.І. Матущак