ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року	Львів	Справа № 260/332/21 пров. № А/857/11865/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                             Сеника Р.П., Довгої О.І. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя – Іванчулинець Д.В., час ухвалення – не зазначений, місце ухвалення – м.Ужгород, дата складання повного тексту – не зазначена), 
в адміністративній справі №260/332/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат» Закарпатської обласної ради, Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області, 
про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
                                                           встановив: 
У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів КУ «Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат» Закарпатської обласної ради, УПСЗН Ужгородської міської ради Закарпатської області, в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність КУ "Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат" Закарпатської обласної ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком; 2) зобов`язати КУ "Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат" Закарпатської обласної ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги; 3) визнати протиправними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, які полягають у зменшенні розміру щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 до 05 травня за 2020 рік; 4) зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни, 3 групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік», з урахуванням раніше виплачених сум. 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі. 
Відповідач Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради Закарпатської області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Також цим же відповідачем подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду на підставі ч.3 ст.123 КАС України, у зв`язку із пропуском позивачем 6-місячного строку звернення до суду. 
Ухвалою цього ж суду від 25.05.2021 року залишено дану позовну заяву без руху, на підставі ч.13 ст.171 КАС України, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом 5 днів з дня вручення ухвали, шляхом подачі до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності пропуску цього строку. 
28 травня 2021 року позивачем подано до суду першої інстанції заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Поважність причин пропуску строку звернення до суду обгрунтовано наявністю на розгляді Верховного Суду зразкової справи №440/2722/20, щодо аналогічних правовідносин по виплаті одноразової допомоги до 05 травня, де Велика Палата Верховного Суду лише 13.01.2021 року прийняла відповідне рішення. Також позивач покликався на поширення коронавірусної хвороби (COVID-19). 
Ухвалою суду першої інстанції від 02.06.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 – залишено без розгляду, на підставі ст.240 ч.1 п.8, ст.123 КАС України, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду. 
З цією ухвалою суду першої інстанції від 02.06.2021 року про залишення позовної заяви без розгляду не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду винесена з порушення норм матеріального і процесуального права, судом неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує на помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності поважних причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду. Зазначає апелянт, що звернувся до суду із даним адміністративним позовом одразу після завершення розгляду у Верховному Суді зразкової справи №440/2722/20 щодо аналогічних правовідносин по виплаті одноразової допомоги до 05 травня. Також апелянт вказує, що перешкодою скорішого звернення до суду було поширення коронавірусної хвороби (COVID-19). 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 02.06.2021 та відновити провадження у справі. 
Відповідач Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради Закарпатської області подав відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржену позивачем ухвалу суду залишити без змін. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з урахуванням наступного. 

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався ст.240 ч.1 п.8, ст.123 КАС України та виходив з того, що позивачем подано позов з пропущенням 6-ти місячного строку звернення до адміністративного суду, та необгрунтовано поважність причин пропуску такого строку. 
Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, не відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи. 
Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист. 
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення  зацікавленої особи з позовом до суду. 
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах. 
Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав. 
Так, відповідно до статті 122  частин 1, 2, 3  КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Судом першої інстанції вірно зазначено, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. 
Згідно ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. 
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.4 ст.123 КАС України). 
Також, пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. 
Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними. 
Із змісту позовної заяви та матеріалів справи видно, що у розглядуваному адміністративному позові позивач ОСОБА_1 оспорює дії та бездіяльність відповідачів щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік. 
Позивач звернувся в суд із цим адміністративним позовом 28.01.2020р., що підтверджується вхідним штампом суду першої інстанції. 
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII. 
Відповідно до ч.1 ст.17-1 Закону №3551-XII, щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. 
Абзацом 4 статті 17-1 Закону №3551-XII визначено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. 
Також, пунктом 4 частини 1 постанови КМ України №112 від 19.02.2020 року «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань” передбачено, що особи, які не отримали грошової допомоги, зокрема ті, що набули згідно із статтями 6, 7, 9, 10 і 11 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” відповідний статус до 5 травня 2020р. включно, мають право звернутися за нею до районного органу соціального захисту населення за місцем реєстрації та отримати її до 30 вересня 2020 року. 
Таким чином, 30 вересня 2020 року встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. 
Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом необхідно рахувати з 30 вересня 2020 року, що відповідає висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 06.02.2018 р. під час розгляду справи №607/7919/17. 
Приймаючи до уваги те, перебіг строку звернення до суду щодо щорічної разової допомоги до 05 травня за 2020 рік розпочався 01.10.2020 року та за правилами, визначеними статтею 122 КАС України спливав 01.04.2021 року, а позивач звернувся до суду із вказаним позовом 28.01.2021 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду. 
Крім цього, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 за №540-ІХ, який набрав чинності з 02.04.2020, розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. 
У подальшому, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 18.06.2020 №731-IX) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. 
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX (надалі Закон №731-IX), який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи неповно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому ухвалу суду першої інстанції від 02.06.2021 року, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 
                                                          постановив: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити. 
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №260/332/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат» Закарпатської обласної ради, Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області, про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії – скасувати, а справу №260/332/21 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.  

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	О. І. Довга